20 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1895. 



föga, emedan djuren uppehöllo sig antingen på de nedersta kvi- 

 starna eller inuti buskarna. Nu var det emellertid nödigt, att 

 söka utrota ohyran, såvida ej hvarenda krusbärsbuske skulle be- 

 röfvas sina blad och i följd häraf blifva oförmögen att lämna 

 några dugliga bär. 



Från en redskapsfirma, S. H. Lund & C:o i Kristiania, hade 

 jag till ett pris af 15 kronor, tullen inberäknad, anskaffat en stril- 

 apparat, benämnd Vermorel Eclair n:o i, bestående af en ett par 

 meter lång guttaperkaslang, i hvars ena ända en messingsapparat 

 är fästad, genom hvilken vattnet utsprides i så fint fördelad form. 

 att det bildar liksom ett duggregn. Slangen fastsattes vid en 

 vanlig assuransspruta, och befanns apparaten vid försöken ut- 

 märkt ändamålsenlig, synnerligast som den kunde vridas åt alla 

 håll, så att äfven undersidan af bladen blefvo fuktade. Afven 

 medelstora fruktträd kunde medelst detta lilla redskap öfverstrilas, 

 om det placerades på den sida om trädet, hvarifrån vinden kom. 

 Den vätska, som användes, tillreddes sålunda: sprutan fylldes 

 med vatten, hvarefter tillsattes under flitig omrörning \/i- gram 

 kejsar-(pariser)-grönt till hvarje liter vatten. Detta färgämne är 

 mycket giftigt, då det innehåller betydligt med arsenik, och bör 

 därför med försiktighet handteras. Medlet försöktes äfven för- 

 lidet år med god framgång, men i brist på en ändamålsenlig 

 strilapparat, blef det vida sämre utfördt än i år, ty strilningen 

 kunde ej efter önskan begränsas till enskilda kvistar, och mycket 

 af vätskan rann från bladen ned på marken, hvarigenom åtgången 

 blef vida större än behofvet påkallar. Med en vanlig stril kan 

 ej heller undersidan af bladen fuktas, h vilket är ett stort fel. 

 Då användes dubbelt så mycket färgämne i förhållande till vatten- 

 mängden som nu, och följden blef däraf, att man en tid efteråt 

 kunde varseblifva många små gröna korn, som ännu voro kvar- 

 sittande på bären, hvarför jag ansåg dem otjänliga till användning. 

 Vid undersökning af i år medelst den nya apparaten och 

 svagare vätska öfverstrilade bär, kunde visserligen något enda 

 grönt korn med förstoringsglas observeras, men kvantiteten var 

 på det hela allt för ringa, för att kunna orsaka fall af förgift- 

 ning. Krusbär från delvis öfverstrilade buskar, användes äfven 

 i hushållet, utan att åstadkomma den ringaste skada. Genom 

 kemiska undersökningar har man dessutom i Nordamerika utrönt, 



