LAMPA: BERÄTTELSE TILL LANDTBRUKSSTYRELSEN 1894. 35 



Hvad som borde göras, ifall denna ohyra kommer att vinna 

 burskap äfven hos oss, är för närvarande ej så lätt att före- 

 skrifva, i betraktande af de stora svårigheter och kostnader, 

 som äro förknippade med de hittills använda åtgärderna. Af 

 stor vikt för hvar och en, som ägnar sig åt beredning af eller 

 handel med hvetemjöl, är först och främst att hafva ögonen 

 öppna, på det han må kunna upptäcka fienden förrän den tagit 

 öfverhand, ifall något skall kunna göras för att bli den kvitt, 

 innan det blir för sent. Risken af uppskof och sakens för- 

 döljande här vid lag kan bli allt för stor, hvarför det torde 

 vara förståndigare att från första stund man märker, att ohyra 

 inkommit i ett mjölupplag eller en byggnad, där hvetemjöl till- 

 verkas, sätta sig i förbindelse med sakkunnig person, för att 

 först få reda på, hvilket skadedjuret kan vara och sedan erhålla 

 de anvisningar till dess fördrifvande, som möjligen kunna lämnas. 



Ett radikalmedel skulle visserligen kunna föreslås, ifall det 

 någon gång kunde tillämpas, och detta vore, att låta kvarnen 

 hvila någon tid sedan en grundlig rengörning försiggått, på det 

 att de ännu kvarvarande skadedjuren och deras afkomma skola 

 sakna lifsmedel och följaktligen dö eller begifva sig bort från 

 stället. Verket skulle likväl under tiden kunna begagnas till 

 förmalning af råg, om det nämligen äger grund, hvad man i 

 utlandet skall hafva erfarit^, att djuren ej uppehålla sig bland 

 rågmjöl. Detta torde dock först böra närmare undersökas och 

 utredas. 



Lilla eller trädgårdsållonborren {Phylloperiha Horticola 

 Lin.) visade sig i år vara ett ganska farligt skadedjur, ty den 

 anföll i stora skaror sockerbetplantorna i Kristianstadstrakten, 

 så att en del fält måste upplöjas och användas för andra växter. 

 Den är i denna del af Skåne, där det är godt om sandmarker, 

 mycket allmän och kan sannolikt åstadkomma stora förluster, 

 sedan man kommit sig i gång med att odla sockerbetor. 



På Gotland voro fruktträden så angripna af larver, att äpple- 

 skörden blef ganska ringa, ty en del träd lämnade knappast en 

 enda frukt. De värsta skadedjuren voro som vanligt frostfjäriln 



