LAMPA: BERÄTTELSE TILL LANDTBRUKSSTYRELSEN 1894. 37 



mindre träd, som oftast lära angripas af ifrågavarande insekt, 

 kunna de skadade och bruna blommorna afplockas och larverna 

 förstöras, men då är lik visst skadan redan skedd för den gången. 

 Att låta höns, särskildt kycklingar, vistas i fruktträdgården, kan 

 ej nog rekommenderas, då många skadliga larver falla till marken 

 sedan de blifvit fullvuxna och där blifva ett lätt byte. Om man 

 observerar en flock kycklingar ströfvande mellan träden, kan man 

 ej annat än förundra sig öfver deras stora ifver att oupphörligt 

 söka bland gräset samt att de så ofta tyckas uppsnappa något 

 däri; men man kan vara öfvertygad om, att en del eller kanske 

 det mesta af deras fångst utgöres af skadliga larver eller fuU- 

 bildade insekter, som nedfallit eller under dagen vistas dolda i 

 gräset under träden. 



Innan denna redogörelse afslutas, torde det ej vara ur vägen 

 att lämna några upplysningar, särskildt om ett par insekter, som 

 antagligen förr eller senare komma att utöfva ett menligt in- 

 flytande på den under senare åren högt uppdrifna sockerbet- 

 odlingen i vårt land. En för detta ändamål afsedd tafla, fram- 

 ställande dessa djur uti sina olika utvecklingsstadier bifogas, på 

 det att hvar och en betodlare må komma i tillfälle, att själf lära 

 känna igen i fråga varande skadedjur, i fall de skulle någon gång 

 uppträda och göra ofog på hans betåkrar. Det är förnämligast 

 den ena af de framställda arterna, nämligen gulhåriga skinnar- 

 baggen, som hittills uppväckt farhågor för framtiden genom att 

 förorsaka skada på kornbrodd, potatisplantor och hvitbetor. Den 

 andra arten, svarta skinnarbaggen. lefver ungefärligen på samma 

 sätt som den förra och är mycket illa anskrifven i Tyskland, 

 men har hos oss ännu ej åstadkommit synnerlig förargelse. Rö- 

 rande en del insekter kan man dock numera knappast våga an- 

 taga, att de ej förr eller senare skola komma att på ett eller 

 annat sätt blifva skadliga, då erfarenheten så många gånger visat, 

 att äfven sådana, som ansetts fullkomligt menlösa, helt oväntadt 

 kunnat uppträda såsom verkliga skadedjur. 



Den tredje, eller lappska skinnarbaggen, har visserligen efter 

 hvad man ännu vet ej hittills gjort annat ofog, än att angripa 

 fiskvaror i våra nordligaste bygder, men får intaga en ledig plats 

 å taflan bredvid sina nära släktingar, då dess förvandlingsstadier 



