42 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1895. 



personer. Det består uti att släppa ut fjäderfä, särskildt höns 

 och kycklingar på fältet, där skadedjuren visa sig. Till den 

 ändan uppfördes ett provisoriskt hönshus på fältet, där hönsen 

 fingo tillbringa nätterna. Om morgnarna erhöUo djuren ett godt 

 mål mat, bestående af kokt potatis etc, och därpå släpptes de ut 

 på åkern sarnt visade sig där mycket flitiga i utrotningsarbetet, isyn- 

 nerhet kycklingarna. De äldre hönorna ville gärna nappa åt sig 

 äfven betbladen, men detta hindrades därigenom, att de fingo 

 ständigt rycka framåt, därtill pådrifna af en väktare. Uti ett för 

 ändamålet upptaget dike, om en fots djup och med lodräta väg- 

 gar, nedföllo massor af larver, på hvilka en flock ankor snart 

 nog gjorde slut. 



Man har funnit, att äfven starar och kråkor göra mycken nytta 

 vid denna insekts härjningar, emedan de förtära tusentals individer. 



Lappska skinnarbaggen ( TJianatophilus [SilpJid] Lapponi- 

 cits Fabr.), fig. 12, liknar mycket en annan, närstående art, Th. 

 Riigosits Lin., som är allmän, åtminstone i södra och mellersta 

 Sverige, men skiljer sig genom gulhårig framkropp, samt däri- 

 genom, att upphöjningarna mellan täckvingarnas ribbor äro run- 

 dadt knöllika och ställda i nästan regelbundet räta linier. 



Larven, fig. 14 — 15, är svart, något glänsande och liknar 

 de föregående arternas, men de tre främsta kroppslederna äro 

 ungefärligen lika breda, hvaremot de följande tillsammans bilda 

 en bredare, aflångt oval figur; första ringen något längre än den 

 andra. Spröten, fig. 16, äro korta, i:a och 2:a lederna nästan 

 lika långa, den sistnämnda tjockare mot spetsen och snedt af- 

 hnggen, den y.t smalare och kortare än hvar och en af de båda 

 andra. 



Puppan, fig. 17 — 18, är till formen lik gulhåriga skinnar- 

 baggens, men något bredare framtill. Till färgen är hon gulhvit. 



Arten tillhör de norgligaste delarna af Skandinaviska halfön 

 och dess sydligaste gräns torde vara i Dalarnes och Gudbrands- 

 dalens fjälltrakter. 



Rese- och förrättningsdagarna uppgingo under året 1894 till 

 98, däraf 82 på Gotland och 16 i Kristianstads län. Skrifvelser 

 och undersökningar af insända prof hafva varit något flera än 



