6i 



UTROTNINGSMEDEL MOT SKOGSINSEKTER. 



Förre Oberförstern (Jägmästaren) Gieseler i Hannover ger 

 i Allgem. Forst- und Jagd-Zeitung, 1894 s. 82, uttryck för sina 

 åsikter om sätten för motarbetande af skogens fiender inom 

 insektvärlden, hufvudsakligen med hänsyn till spinnarefjärilen 

 »nunnan» {Lymantria nwiiacha L.), en af de för Tysklands 

 skogar farligaste och mest förhärjande insekterna. 



Mot den af en skogsman föreslagna metoden att inympa 

 ett visst slag af baciller {Schlummerbacilleii) på larven hyser 

 han misstro, dels enär, såsom kändt är, bacillerna ofta degenereras 

 genom öfverföring på annan näringsort, dels ock emedan bacil- 

 lernas vidare spridning sker endast genom sekret och exkrementer, 

 men hvarken larverna eller fjärilarna komma i beröring med sin 

 track; snarare kunde i träckregnet vandrande människor och djur 

 lida skada däraf. Endast i den osannolika händelse, att en 

 vaccinerad larv utbildades till fjäril, skulle kanske en öfverföring 

 kunna äga rum vid kopulation i enstaka fall. 



Olämpligt synes honom äfven sättet att döda larverna genom 

 att öfverspruta träden med kemikalier, t. ex. antinonnin, såsom 

 för dyrt och skadande trädens kronor. 



Ringar af tjära eller brumata-lim omkring trädstammarna 

 äro användbara endast mot sådana arter, hvilka hålla sin vinter- 

 sömn eller undergå sin förvandling i jorden. Mot nunnan kunna 

 de blifva verksamma blott då, när de anbringas omedelbart 

 nedanför trädkronorna, enär äggen afsättas på stammen längre 

 ned; men denna åtgärd kan utföras endast med tillhjälp af stegar. 



Bästa medlet mot nunnan ser han i dennas svåraste fiende, 

 TacJiina inonacha, hvilken fluga afsätter sina ägg på fjärilho- 

 norna. Han förordar att befordra flugans förökande och utbred- 

 ning på följande sätt: Man tillverkar trälådor af i m. genom- 



