l68 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1895. 



Landtbruksentomologen Schöyen iakttog 1891 vid Bœrum i 

 Norge, att blåsfotingar — arterna ej nämnda — angrepo råg- 

 axen, medan dessa ännu voro inneslutna i öfre bladslidan. 

 Axen blefvo sedermera >;galla och affärgade», delvis så totalt 

 förstörda, att endast agnarnas gröfre nerver funnos kvar såsom 

 fina och ganska hvita filtrer. Hos enstaka ax var detta fallet 

 utefter hela deras längd, hos andra blott i toppen. En mängd 

 ax voro där på annat sätt affärgade — hade en »grelt gulröd» 

 färg. Schöyen antager, alt detta härledde sig från blåsfotingar; 

 det stod alltid i sammanhang med angrepp af dessa {Lim. denti- 

 cornisr) i bladslidorna. Hade här larver af Phl. frnniciitaria 

 förefunnits i axen, skulle de ej hafva undgått en så van iakt- 

 tagare. 



Enzio Reuter har i Finland, enligt den citerade berättelsen, 

 iakttagit rågax, skadade ungefär på samma .sätt som nyss anförts 

 från Norge. I Finland var dock »vanligtvis hufvudsakligast nedre 

 delen af axet->> sålunda skadad, mera sällan toppen eller partier 

 af axets mellersta del. Inga blåsfotingar träffades å de fullt ut- 

 skjutna axen men väl i deras ännu i bladslidan kvarvarande delar, 

 där larver af TJirips vulgatissivia Hal. och Lii)i. deiiticornis 

 befunnos »sugande» å blommornas fruktdelar. Här var ej själfva 

 axspindeln på visst ställe förstörd, ej heller den där ofvan varande 

 delen af axet helt bortvissnad såsom vid de skadegörelser, Lin- 

 DEMAN skref på räkningen af Lim. denticornis. 



Utan att på något vis vilja bestrida, att de af E. Reuter 

 i färd med att suga påträffade larverna voro upphof till skada 

 å axen, tror jag mig dock vara berättigad till den frågan: »hade 

 de förorsakat alla de observerade missbildningarna?» Att de 

 iakttagna skadorna »absolut omöjligt > kunde hafva berott på 

 felslagen befruktning,-^ kan icke bestridas. Snarlika skador eller 

 missbildningar förekomma emellertid också, såsom vi skola se, 

 i vårt land ofta, där icke häller blåsfotingar gerna kunna miss- 

 tänkas hafva förorsakat dem alla. Man vet ju, att «galla» småax 

 förekomma i axens topp,-'^ och de uppstå äfven vid deras bas 



-■^ Jämför hvad som d sid. 15S i noten anförts efter KöRXICKE. 



'^ Jag tillåter mig i detta hänseende att härtvisa t. ex. till »Haand- 



bog i den Systematiske lîotanik > af Elg. Warming. Kjobenhavn 1879. 

 .Sid. loS. 



