trybom: iakttagelser om blasfotingars uppträdande. 191 



från ägg till imago, skulle inan ju behöfva följa denna utveck- 

 ling hos vissa, och samma, individer, men åtskilligt i detta af- 

 seende kan dock tydligt framgå genast, ifall man på en gång 

 har ett rikligt och på utvecklingsstadier fullständigt material att 

 undersöka. Af PJil. Uhiii fann jag synnerligen stora kolonier i 

 alla stadier och former under den något multnade barken af på 

 marken liggande algrenar. Såsom utvecklad {imagö) har den, 

 som bekant, honor med långa och korta vingar; hanarna synas 

 alltid vara kortvingade. I förbigående må nämnas, att jag hittills 

 aldrig lyckats finna någon verkligen ovingad PhloeotJirips. 



Nämnda kolonier innehöllo också puppor i stor mängd. 

 När jag började undersöka dessa under mikroskopet, visade de 

 sig genast kunna sorteras i trenne, bestämdt skilda grupper. 

 För antennerna var det hos alla gemensamt, att de sutto böjda 

 uppåt och bakåt, saknade verkliga leder, blott hade tvärgående 

 veck i huden, samt voro orörliga eller åtminstone rörliga i myc- 

 ket ringa grad. Egendomligt nog har Jordan '^^ funnit en ovin- 

 gad PJiloeothrips-2iX\., som han kallat briamea, hvars puppa all- 

 tid hade rörliga, ej tillbakalagda antenner. Hos en del af de 

 puppor, jag undersökte, räckte antennerna bakåt ej, eller knap- 

 past, till ögonen, hos andra till öfver halfva afståndet mellan 

 ögonen och framkanten af prothorax, och slutligen hos den tredje 

 gruppen ett stycke under prothorax. Går man sedan till mun- 

 delarna, så synas dessa till det yttre bestå af tunnskaliga, mera 

 blåslika lober utan palper. Mandiblerna äro svåra att få fram, 

 oanvändbara för sitt egentliga ändamål. Af mundelarnas be- 

 skaffenhet måste man sluta sig till, att ingen af de tre, här 

 nämnda grupper af pupporna kunna äta, och detta synes mig 

 vara det åtminstone hos PJil. Ulmi i biologiskt hänseende mest 

 karakteristiska för puppstadiet. Lindeman uppgifver — troligen 

 felaktigt — att puppan af PJil. frunientaria tager till sig nä- 

 ring'"; Jordan^' säger om blåsfotingarna i allmänhet, att »pro- 

 nymphan» kan äta, men att nymphan aldrig förtär någon föda. 

 Pupporna af PJil. Cluii med de kortaste antennerna, jag kallar 

 dem stadiet I, hade munloberna mera afrundade och korta än 



■•^ Jordans förut citerade afhandling. Sid. 593 och 592. 

 ■"^ Lindeman, förut citerade afhandling. Sid. 332, 



35 



