194 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1895. 



lunda, hvilken betydelsefull skillnad, som förefinnes i detta afse- 

 seende mellan de af honom närmare undersökta blåsfotingarna, 

 inneslutande äfven en Phloeothrtps-a.n, och Phl. Uliiii — och 

 dock äro ju blåsfotingarna en ganska naturlig och väl begränsad 

 insektgrupp. 



Om larverna af Phl. Ulmi har jag knappast något att tillägga, 

 till hvad som förut är kändt. Enligt Jordan skola de — blås- 

 fotinglarver i allmänhet - — byta om skinn 4 gånger; vingäm- 

 ämnena bryta fram efter 4 ombytet. Till det yttre kan man 

 hos Phl. Ulmi blott urskilja larver af tvänne olika utseenden, 

 med kortare och längre antennleder, afbildade redan af Hali- 

 DAY. Emellertid äro larverna af det första slaget ungefär 

 dubbelt så stora, när de öfvergå till det andra, mot hvad de 

 voro, då de kläcktes ur äggen. Man kan därföre icke gärna 

 antaga annat än att de under tiden åtminstone en gång bytt 

 om hud, och förhållandet är nog detsamma, då larverna 

 växla utseende, när de blifva puppor. Att larvantennerna verk- 

 ligen äro sjuledade och ej, såsom det kunde synas, sexledade 

 kan man fullt och fast öfvertyga sig om, ifall man ger akt på 

 t. ex. de ur äggen framkommande larverna. Antennlederna sitta 

 då med basen inskjutna i hvarandra, och detta är äfven för- 

 hållandet med 7 leden — den är tydligt inskjuten i den sjätte. 



Tillägg. 



Hos den med Phloeothrips fnunoitaria närbesläktade arten 

 statices samt hos den tillsammans med denna oftast i korgväx- 

 ternas blommor lefvande Thrips vulgatissima har jag några 

 gånger funnit talrika, till släktet Angiälbda hörande, 0,2 till 

 0,4 mm. långa maskar. Tio, 20 ända till 40 sådana maskar 

 kunde träffas hos en individ. 



Jag har (sid. 159 och 160) nämnt, att Jablonowski upptagit Phloeo- 

 thrips statices och fruinentaria såsom synonymer. Han har äfven framhållit 

 synonymiteten mellan Chirotlirips longipentzis BuRM. och antennattis OsBORN. 

 Jablonowski kallar arten med Halidays namn 7)ia?iicaia, men, såsom jag å 

 sid. 165 i noten anför, är det onekligen Burmeister, som först beskrifvit den. 



38 



