222 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 895. 



undersökningar grundadt föredrag om s. k. blåsfotingar (physa- 

 poder). Dessa små insekter bruka uppehålla sig uti samt göra 

 partiella skador på axen hos sädesslag och andra gräs. Med 

 partiella skador menade föredraganden sådana, som i regeln blott 

 omfattade enskilda småax, blommor eller korn, eller vid hvilka 

 blomställningens hufvudaxel icke helt förvissnade. 1 vårt land 

 vore Phloeothrips frutnentaria den blåsfotingart, som åstadkomtne 

 de största skadorna, framför allt i rågaxen. Att emellertid »gall- 

 ax» eller förkrympta småax genom brist på tillräcklig näring o. 

 s. v. ofta uppstode i stor mängd, synnerligast vid nedre delen 

 af axen, utan att blåsfotingar eller andra insekter vore orsak 

 härtill, påpekades och visades å företedda ax. Man hade ofta 

 velat skrifva äfven dessa missbildningar på blåsfotingarnas räk- 

 ning. Phloeothrips fntmentaria uppträdde hos oss sistlidne 

 sommar talrikare än vanligt. Dess larver hade t. ex. vid Söder- 

 telje förefunnits i sådan mängd, att man fann 5 — 30 i ungefär 

 två rågax af tre den tid, då kornen började blifva fullvuxna-,. I 

 Skåne och Halland hade den varit jämförelsevis fåtalig, kring 

 Mälaren och Hjelmaren samt för öfrigt i Örebro län hade den 

 däremot uppträdt i stor mängd. I Ryssland hade dessa djur i 

 medlet af åttiotalet på vissa trakter fördärfvat ända till sex sjun- 

 dedelar af rågskörden. Professor Lindemann gjorde då den upp- 

 täckten, att djuren öfvervintrade i den afskurna sädesstubben, 

 samt rekommenderade därför att tidigt på hösten djupplöja sådana 

 fält, där insekterna varit mest talrika, samt hopsamla och upp- 

 bränna stubben. Emellertid hade hvarken hos oss eller jrå andra 

 håll, där man gjort observationer, Phloeothrips fninientaria 

 anträffats i stubben, annat än möjligen i mera enstaka indi- 

 vider. 



På en annan blåsfotingart, Phloeothrips nhiii, som före- 

 draganden sistlidne sommar anträffade i talrika kolonier i Kalmar 

 län, hade han gjort den betydelsefulla upptäckten, att pupporna hade 

 tre (man hade förut endast antagit två) i många afseenden alldeles 

 bestämdt skilda stadier, att de bytte om hud tre gånger, och att 

 mundelarnas byggnad visade, att detta skedde utan att någon 

 föda förtärdes allt ifrån öfvergången från larv till puppa samt 

 tills den utvecklade insekten framkommit. De tre puppstadierna 

 beskrefvos. 



2 



