2 34 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 895. 



överalt meget sjeldne Cochylis dubitana. Humler var ikke tal- 

 rige og besögte her mest Geranium; foruden dronninger af 

 alpinus og praionim erholdes også 3 nivalis, det ene ekspir i 

 en noget afvigende dragt, så jeg först troede at have Jiyperbo- 

 . reus for mig; denne den arktiske humleverdens störste pryd 

 skulde jeg dog först nogie dage senere stifte bekjendtskab med. 

 Af Coleoptcra fangede vi kun Podabrtis alpinus, Anoplus 

 plantaris samt en Agathidium, der vistnok var den udbredte 

 arcticum. 



Men nu var det på höi tid at söge udfört den vigtigste del 

 af reisens program, turen op til Altevandet, eftersom det liden 

 mening var i at holde längere til her nede i lavlandet og se så 

 utilfredsstillende resultater af sine anstrengelser, og om formid- 

 dagen den i2te träskede vi da videre opigjennem dalen ledsa- 

 gede af folket fra Indset, den överste gård ved Bardoelven c. 4 

 timers gang fra Strömsmo. Veiret var koldt, himmelen så tru- 

 ende ud, og ud på eftermiddagen bröd der da også lös et veir, 

 hvis mage jeg på denne årstid aldrig för har oplevet. Med den 

 tiltagende vind begyndte sneflokkerne at fyge, snart voksede vin- 

 den til storm, og den sidste 3diedel af veien tilbagelagde vi i 

 det taetteste snefok over myrer, vindfald og alskens ulasnde, 

 hvor vi i sligt veir uden kjendtfolk skulde hävt vanskeligt for at 

 finde frem. Den sidste halve time i baden på Indsetvandet var 

 mere end sur, men så fik da den elendighed også en ende, og 

 kaffe og gloende römmegröd bragte snart den fornödne ligevaegt 

 tilstede, ja den velsignede römmegröd har jeg ofte havt grund 

 til at prise! 



Indset ligger c. iioo' o. h., altså i den rent subalpinske 

 region, men ikke destomindre går furuen helt hid op, og vi 

 kunde på veien beundre en kjaempe, hvis mage neppe findes 

 andetsteds i dalen. Den var ikke sserdeles höi, men 2 msend 

 kunde knapt favne om den^ og vseldigere furu har jeg ikke seet 

 her nord. Da Bardodalen for etpar år siden feirede 100 års- 

 jubileum for sin förste bebyggelse, trenkte man på at faelde den 

 og hugge ud en talerstol til festen, men det blev med tanken 

 dengang, og den veirbidte veteran kan vist godt vente 100 år til. 



I 2 dage blev vi liggende veirfaste på Indset i fuldt vin- 

 terlige omgivelser, men da det den 3die morgen lysnede op, var 



10 



