236 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1895. 



somt bevokset med forkröblet birk og vidiekrat og en ensfor- 

 niig vegetation af lyng, grges og mose, ser således lidet indby- 

 dende ud, men her er sikkerlig godt land for Anarta og Arg. 

 polaris, og Here andre gode sager frembringes der også. Vir- 

 , kelige myrer er der dog nok af längs nordsiden ved foden af 

 Lihammeren, og efter kartet findes der uhyre myrer omkring 

 den östlige ende og Leinavandet. At Altevandets orngivelser 

 överalt indrammes af mgegtige fjelde, er selvsagt, således når 

 Kistefjeld op til 5491', og de fleste övrige tinder går op imod 

 4000'. Da vi kun havde en uge til vor rådighed, indskraenkede 

 turene sig til de n?ernieste fjelde, af hvilke vi besögte Grön- 

 fjeld, Salvasskarfjeld og Lihammeren op til c. 2500'; längere 

 op lå sneen överalt, og vi havde ingen tid at Icegge bort i 

 tindebestigning, der heller ikke godt forenes med min ikke staerke 

 konstitution. Af disse er Lihammeren bekjendt som en saerlig 

 rig og interessant botanisk lokalitet, men jeg ved intet specielt 

 (undtagen Carex Jwlostonui) at meddele om floraen, der for mit 

 ukyndige öie så ud som den almindelige fjeldflora på disse hol- 

 der, kun vaktes min opmjerksomhed af de uhyre ansamlinger 

 af Cassiope tetragona, ligesom eneren i^Junipcr'us) gik påfaldende 

 höit op. På Salvasskarfjeld havde jeg for förste gang i mit 

 liv den glaede at se Campanula iiniflora i det fri, hidtil var 

 den mig kun bekjendt som »videnskabeligt hö» i herbarierne. 



Söndag den i6de begyndte grå og köld, men da det ud 

 på eftermiddagen lysnede op, tog vi vore fiskestaenger og roede 

 over til den nordre side for at fiske i Livandet, der ligger et 

 stykke inde på moen. Fisk formœrkedes imidlertid ikke, så 

 fandt vi på at gå et stykke opover foden af Lihammeren for at 

 undersöge terraenforholdene, og passerede först en stortuet og 

 meget trasttende myr, hvor vandreblokkene överalt stak frem, 

 derefter kom tfet krat af birk og vidie med en rig graesbund og 

 her og der en rigere flora af höiere planter, men efteråt have 

 passeret de överste birke har man fjeldet lige ind på sig med 

 brätte flåg og terrasser, hvor man ofte må gå lange stykker bort- 

 over, förend man kan finde en opgang til nseste afsats. Längere 

 östover er dog fjeldet lettere tilgjaengeligt, og når man kommer 

 etpar hundrede meter op, er terrsenet gunstigt at faîrdes på. 

 Bjergarten er let forvitrende, og fugtighed tilföres överalt fra 



12 



