EMLÉKBESZÉD GOROVE LÁSZLÓ HT. PEIiETT. 'i9 



gyárul, 's általa kezdett magyarosodni mind Gattája, mind ennek vidé- 

 ke. A' nyomdokviiág nem hiendi: a' magyar nyelv mind itt, mind az 

 egész honban mi nehezen vivta ki jogát, mennyi ellenszegülésre talált. 

 Adja isten, hogy c' nehezen hiendés' korszaka mennél előbb elérkezzék. 

 Gorove' gattájai magyarai sem lettek mentesek az ellenszegülőknek üldö- 

 zéseiktől, sőt sokan a' miatt elkeseredve, fölkerekedtek hónaikba visz- 

 szatérendők. De győzött tagtársunk' ápoló és vigasztaló állhatatossága 

 elannyira, hogy díszes magyar iskolát is alapítván, annak az a' szeren- 

 csés következése lőn, hogy az oláh gyermekek is magyarul kezdenek ta- 

 nulni, és igy utóbb a' magyar telep virágzó állapotra jutott, 's nem 

 csak Gattáján, hanem az a' körüli falukban is gyökeresedni kezdett a' 

 magyar nyelv. Illy jó következése lőn Gorove' csüggedhetlen törekvé- 

 scinek. Az akadályok élénk fáradozását szilárdabbá tették. Mint a' 

 szél ha tág téren teszi fuvását, azon szabados terjedelem által ellankad 

 's megoszlik, ha a' föld' kebelébe szorul, azt megrázza, s onnét erő- 

 szakkal kitör: ugy győzedelmeskedik az erős, állhatatos, és nagylelkű 

 egyed az ellene tódult gátló akadályokon. 



A' nemzetiség 's nemzeti nyelv' tárgyában tett 's felébb előadott 

 jeles érdemeiért 1835-dik évben néhai Gattájai Gorove Lászlót társaságunk 

 levelező tagjává választván, mind dolgozása' folytatásával halmozta mél- 

 tatását, mind pedig tudván azt, hogy nem csak at^'a, hanem honfi is, 

 érdemeit, a' tudományosság' nyomosabb előmozdítására, testvéreivel 

 együtt nevezetes jutalomalapitványnyal nevelte, 's annak miképen leen- 

 dő kezelését ezen acadeniiára bízván, használását czélirányosan el- 

 intézte, s az utódiak' hálájára magát ekképen is érdemesítette. 



Illy jeles férfiút veszténk el ő benne, ki tudományos iparkod ása 

 és feddhetetlen élete által, minden jóktól tiszteletet vonzott magára, '.s 

 vallási buzgóság, hit, 's jótékonyság által legyőzvén minden rémleteket, 

 letisztázván minden földi salakot, az örök élet' koronáját elnyerendő, 

 közölünk a' szent városba, a' boldogítónak láng várába költözött. 



Noha ugyan a' fájdalomnak legnagyobb kiváltsága a' hallgatás, 

 's midőn a' bús elme e' beszéddel hosszasan öszve kezd barátkozni , a' 

 szomorúság és fájdalom már enyhüléshez közelget, de még ezen tapasz- 



