EMLÉKBESZÉD KOSSOVICH KÁROLY RT. FELETT. 37 



Igen, értetni kellem, és Osztün egyszersmind. Nem értetni, 

 vagy épen félre értetni: leverő kín. De ah! e' kínt csak érezni lehet, és 

 nem tolmácsolni; mikép nyomorult világosság az, mellyet színekkel le- 

 festeni, nyomorült érzet, mellyet szavakkal kimagyarázni lehet. 



Kossovichnak sem ama' nagy szerencse, sem ezen szerencsétlen- 

 ség nem jutott egészen sorsosztalékul. Mert eszméit körzete meghall- 

 gatá, mit a' leghatékonyabb fegyverrel, feddhetlen becsületességé- 

 vel vívott ki magának. 'S ha szinte nézetei, a' többség' véleményével 

 gyakran ellenkezvén, mindig el nem fogadtattak is — 's ki is dicseked- 

 hetnék Illyéssel? — de elfogadtatásuk sem épen példátlan. 



Hlyen, a' megbízókra és bízottra nézve egyformán, díszes fel- 

 adása lőn, midőn már mint tiszteletbeli aljegyző is, a' megye által, a' 

 legfontosb küldöttségekhez előadó jegyzőül neveztetett. E' minemüség- 

 ben foglalkozott az 182^: 8. t. ez. -határozta országos összeírás, 's az 

 országos rendszeres munkák iránt készítendő' utasítások' tárgyában. 



Azon megyei éhséghárítő intézet', 's dologház' érdemében, 

 ugy szintén a' börtönük' elrendezésével megbízott választmányban is 

 jegyzősködvén, ekkor mint tiszti tollából eredő munkák kinyomattak: 

 „Vélemétnje T. N- Nyitra vármegye küldő (tségé/iek az országos rendsze- 

 res munlia hözigazgatásbeli (publico política) tárgyai iránt. Nagyszom- 

 bat , 1832." és „T. N. Nyitra vármegye rendéinek határozása a szűköl- 

 ködő megyebeli nemesség' gyámolttása' tárgyában, e's egy fölállítandó éh- 

 ségháritó intézet és dologház iránt. Nagyszombat, 1832." 



A' megyebeli fenyítő törvényszéknél, négy évig folyvást egyedül 

 viselé az előadó jegyzőséget, és jegyzőkönyv- vitelt; és ekkor kezdé ír- 

 ni „Fenyítő törvé/iyszerzésről"-i munkáját, mellyen mind haláláig foly- 

 vást dolgozgatott. E' szerint: hivatalos pályája, mint láthatni, 's ma- 

 ga is nyilvánítá, az Íróival szorosan egybeforrott, mintegy anyagot 

 nyújtván az emennek. 



Tudom, nem c' hely az, mellyen elhunyt jelesünk' politicai hitét 

 taglalni lehessen. Arról ítéletet mondani pedig, egyáltalán nincs szándé- 

 komban. Legyen hát elég itt, 's e' jellemét is csak tudományi oldalról 



