EMLÉKBESZÉD BUDÁT ÉZSAIÁS TT. FKLUTT- í>3 



elnierpszítés incghaták vé{;re az erőst; 's az eprykor ritka azép külsejű, 

 erős testalkati!, deli férfiú, iitóMji négy éveiben, testi erejének teljes leve- 

 rctésivel , mi közben lelietetleii \'olt lelkének is nem sZ(Mivertni, olly 

 szánandú, magával jólteliotetlen állapotba sülyedt, mcilyben jóakarói, 

 baráti, kik a' gyógyulás' reménye nélkül szenvedőt — rendesen vagy 

 karos székiben párnákkal körültámogatva, vagy ágya' fenekére szegezve 

 láták, elhatározni magokban nem tudák : életét obajtsák-e inkább, vagy 

 halálát? Csak egy szelid angyal — a' könyörülő égtől küldve közülelek, 

 kik — mert szelid bájaitoknak hiídol a' férfiúi erő 's bátorság — láthal- 

 lanul sorsunk' 's a' világ' kormányát gyenge kezeitekben tartjátok, él- 

 tünk' legszebb, legtisztább örömei' örök forrása, képesek még keserűsé- 

 geit is megédesitni, nemünk' gyengébb, de nemesb fele, magas lelkű 

 hölgyek! — csak egy szelid angyal, mondom, közületek, egy az isteni 

 gondviselés által még fiatal éveiben jó nemtőként mellé rendelt, példát- 

 lan hűségű hitves — ugyanaz, ki egészséges napjaiban minden világi gon- 

 doktól fölmenté, házában csöndességet, anyagi jóllétet eszközölve, ne- 

 ki a' tudományok- 's szent hivatalának kizárva, háboritatlanúl élhetést 

 lehetővé tette — - őrködék fáradást, változást nem ismerő szives gond- 

 dal, fogyhatatlan türelemmel , kinos éjjelei, kínos nappalai felett. Ott 

 látánk őt — óh kinos édes visszaemlékezés! lelket rázó, lelket emelő lá- 

 tás egyszersmind! ott látánk őt, a' szeretet-, hűség-, gyöngédséggel 

 teljes nőt, szenvedő férje' karos széke mellett, vagy kórágya' szélén 

 ülve, ápoló kezekkel, résztvevő kebellel enyhítni ennek fájdalmait, 

 kilesni, és teljesitni minden vágyait, ohajtásit, siránkozva magában , 

 csak előtte nem, 's szive' nehéz boruját arcza' derűjével rejtegetni próbál- 

 va. Illy kincscsel birva, illy vigasztaló angyal' közelében, hol a' boldog- 

 talan, ki boldognak nem érezné magát, 's pillantatnyi örömök legalább 

 nem vegyülnének kínszenvedései közé? Tehát dicsőült társunk sem volt 

 épen boldogtalan, 's kinteljesek bár, nem voltak egészen örömtelenek 

 nyomorúsága' napjai. V^igasztalódott szívvel , nyugodt lélekkel várta a 

 szabadulás' óráját, melly ütött végre, 's ő múlt hó' 14-ikén dél előtti tíz 

 órakor, kedves övéinek, a' nők' legnemesbíkének , őt visszatartóztatni 

 hiában próbáló, szinte 47 évi hasonlíthatatlan hű pályatársának végöle- 

 lései, könyei és áldási között, a' legcsendesebb halállal jobb létre szen- 

 derült, tettekkel gazdag élete' 76-dik évében. 



