58 a' magyar tud. társaság' történetei. 



másra halmozás már kimerítő nyereségnek tartatik, ott rendszerint a' 

 végrehajtás hiányos; 's hol a' képzelő erő gamón jár, ott az itélő te- 

 hetség fekszik rendszerint porban: ugy szinte kivétel nélküli dolog, mi- 

 kép az , ki szóval erős , tettben gyenge szokott lenni ; vagy máskép ki- 

 téve: ki minél többet szól, annál kevesebbet teszen, minthogy áltálján 

 véve egy bizonyos tehetség' tulcsapongó, felcsigázott gyakorlata annyi- 

 ra kimeríti a' gyenge ember' erejét, mikcp aztán mi e' kis erőből meg- 

 marad, nem elégséges bármi egyébre. — Nemzetiségünk pedig, ha ép- 

 pen nem is megyén hátra, és egészen nem is pangó — mi még kérdés — 

 minden esetre olly bágyadtan, olly észrevehetlen léptekkel halad, mi- 

 kép nem csnda, ha e' tekintetben megint szinte sokak előtt az mntatko- 

 zik, mintha valóban olly intézvények érdemlettek volna az academia fö- 

 lött elsőséget , mellyek gyorsabban terjesztek vala nyelvünket, se' sze- 

 rint illyesekre lett volna kötelesség egyesítni azon erőket, mellyekből 

 tudós társaságunk támadt. 



Igen elérthető ennélfogva, ha sok előtt nem nagy haszoni hitelben 

 áll academiánk, minthogy mondom a' cselekvési tespedésnek közepette 

 annyi haszontalan szóvíta, szófirka közt, mellyben fuladozunk, bizonyára 

 olly kitűnő csábbal mutatkozik minden oUyan intézet, melly gyakorlati 

 életre, s az általjánosságokból kiemelkedve egyes talpra esett specialitá- 

 sokra képezné a' magyart, mikép valósággal árnyékba esik academiánk 

 ha helyéhe például egy életbe vágó polytechnicumot képzelünk ; vala- 

 mint — ha már nyelvnek tulajdonítatik az elsőség — olly intézet is sok- 

 kal kecsegtetőbb színben mutatkozik, melly nyelvünket terjesztené, ha- 

 zánknak legtávolabbi ereibe gyorsabban lövelné, mint academiánk, melly 

 csak belterjűleg működik, és ekkép csak felette lassú léptekkel 's köz- 

 vetve hat nyelvünk' közönségessé tételére. 



Vizsgáljuk azonban a' dolgot egy kissé mélyebben. Mi annál szük- 

 ségesb, mert valamint akkor, midőn academiánk születők, nem egy, 

 mást eszközlő, félre vonó javaslat gördítetett élőnkbe, 's mi minden 

 megmutathatás nélkül szinte csak ugy győzheténk azok' nagy tömegén, 

 hogy t. i. mi sem mást mint philologiai társaságot, sem különbet mint 

 belterjűleg működőt, állítni nem akarunk, sőt ajánlatinkat visszaiiúzni 

 vagyunk inkább készek : úgy hallik ma naponta innen amonnan , majd 



