^9 A MAGYAR TÜD. TÁRSASÁG TÖRTENETEI. 



kebléből, 's melegiiljön őszinte kézfogásra, szilárd vállvetésre minden 

 bajtársával , mi nélkül testület még boldog napokban sem igen ér czélt, 

 annál kevesebbé, mikor borúra sőt zivatarra kezd sötétedni az idő; ha 

 pedig e' fültételeknek nem felelhet meg, vagy megfelelni nem akar: lép- 

 jen inkább ki 's hagyjon magunkra. — Heterogén szálka ne sértse egy- 

 lelkü testületünket, mert ki tudja, oh nagy isten! távol van-e még tő- 

 lünk azon gyászidő, 's nemzeti életek' mértéke szerint nem borul-e sza- 

 porábban ránk, mint gondolnók, mikor csak testületünk fogja tán erek- 

 lye gyanánt vagy inkább bágyadtan pislogó lámpaként őrizni azon nyel- 

 vet, mellyet legdrágább kincsének, nemzeti 's függetlenségi alapjának 

 elismert ugyan a' magyar, de forró vérétől hajtva, bál ványaitól elszé- 

 dítve, nemcsak őrizni nem birta, hanem saját lábaival tiporta el. 



„Valami gyakorlatira kellett v^olna egyesítni erőnket, ollyasra, 

 mi az életbe vág, 's nem valamire, minek logjobb esetben is csak sző 

 és szó marad eredménye." — Ugyan ugy ? Ámde miből támad emberek 

 közt legtöbb zavar és ekkép legtöbb nyomorúság? kérdem. Tán abból, 

 mert szívtelenek, roszak í Valóban nem; hanem legfőkép azon felette 

 egyszerű okból, mert nem értik egymást. Száz eset közt tán nincs tíz, 

 hol valami kifejlett bajnak alapját szántszándékos gazság tenné; félreér- 

 tés, ebből eredő szenvedély, ezt követő boszú, 's innen folyó gyűlölet 

 és roszakarat , meg vakság képzi szinte minden emberi nyomornak sar- 

 kalatát, azaz: hogy nem értik egymást. De ugyan miért nem értik egy- 

 mást ? Legfőkép azért , mert az emberi nyelv — 's itt egy nyelv sem ér- 

 demel tökéletes kivételt — olly kevéssé kiképzett , olly kevéssé határ- 

 zott , hogy nent ritkán egyetlen egy roszul definiált szó még a' legrégibb 

 jó barátokat is rögtön heves és engesztelhetlen ellenségekké változtatja. 

 Már most ha igaz, mikép a' köz jóllétnek, köz boldogságnak elérése vé- 

 gett mindenek előtt zavart és ebből fakadó nyomort kellene, valamint 

 a' legnagyobb ugy a' legkisebb emberi társaságból lehetőleg kirekeszteni, 

 és ennél nincs sürgetőbb teendő; 's ha továbbá igaz, mikép legtöbb za- 

 var és ezt kisérő nyomor, félreértésekből ered, mellyeknek hibás, ter- 

 mészet elleni rendszer okvetlen következése: akkor ugy látszik, nincs 



