a' másod elnök' megnyitó beszéde 1842. ■ 63 



vigasztahulaii lelielé ki jobb sorsra méltó lelkét; mikor, mint az iroda- 

 lom' mezején , ugy a' társasági viszonyok küzt , ha nem is fertőztetek a' 

 magyar nyelv , a' magyar nemzetiség az aljasság' bélyegével többé — 

 és pedig ennyire hagyták eldődiiik sülyedni létünk és becsületünk' ezen 

 drága és olly annyira nemes zálogát! — olly divat künti vala mégis a' 

 honi hang, és még mindig olly heterogén elem kiképzettebb köreinkben 

 a' magyarság — oh hozzuk csak emlékezetünkbe e' kinos napokat — hogy 

 alig ismerhetett csak hazájára is, és rendszerint a' távol idegenben volt 

 kénytelen vélni magát a' lelkesb, anyaföldének közepette, s ha ráismert 

 is őt szülte földére néha, mint koszoriís lantosunk' magyar höltője , ki 

 szavakba foglalá minden hű magyarnak őszinte érzelmit: egyedül saját 

 néma keserviben leihete írt és vigasztalást. 



Cselekvési logikánkat, mint sok másban ugy ebben is, sokan fel 

 nem foghatják, és azért rendszerint különösüknek , visszásoknak tartják 

 lépteinket De illy körülmények közt — mellyekről azonban esak az 

 Ítélhet méltánynyal, ki előtt nemzeti sajátság, nemzeti egészség, nem 

 puszta hang, 's ki ünániítás nélkül fel birta fogni, rothadásnak mennyi- 

 re indult legyen vérünk már — illy körülmények közt, nem lehete , oh 

 bizony nem lehete sokat tétovázni, de rögtön parancsolólag mutatkozott 

 előttünk — és ehhez nem kivántaték sem különös ész sem felelte nagy 

 köz gazdasági kiképzettség, hanem egyedül hűség — mikép csekély 

 tehetségünkkel nekünk is okvetlen nyelvünk' megmentéséhez kellé járul- 

 nunk mindenek előtt, minthogy a' becsületnek tisztába hozatala minde- 

 nek elibe, és így még a' mindennapi kenyér elibe is való; korcsosulás- 

 nak induló nép pedig — főkép ha ennek tudatában él , és még sem vesz 

 magán erőt — becsületet ha saját nyavalygó álmaiban nem, bizony se- 

 hol sem lel a' világon egyebütt. 



Felüdülési nagy kérdésünket tekintve nemcsak ferde logika után 

 nem indultunk tehát, de kirekesztőleg azon egyedüli szerint, mellyet 

 valamint becsület , ugy saját nemzeti fentartás, és ekkép a' leszentebb 

 kötelességérzet jelelt ki. Egészséges nemzet nem kénytelen efféle álszín- 

 ben mutatkozó lépcsőzet után járni ; kiléphet az legott, a' műveltség' bár- 

 milly fokán álljon , egyenesen a' cselekvés' mezejére , a' nyavalj gónak 

 azonban egészség kell előbb, a' némának szó, mielőtt neki józan, neki 

 szabad volna, egészséges népek' lépcsőzetit követni mindenben. 'S ím 



