70 A MAGYAR TUn. TÁRSASÁG TÖRTENETEI. 



hel ; nemzetnek békés ujjászületési működésében azonban lia nem is gyá- 

 vaság, valóban felette nagy bi'ín, és a' legkimélőbb kitétellel minden 

 esetre nem kevésb, mint szánakodásra méltó, maga magán uralkodni 

 nem tudó pajzánság; mellynek, tisztelt gyülekezet, ha a' mélyebben gon- 

 dolkozók' tapintata, és áltálján véve a' nemzet' siílya, mielőtt késő vol- 

 na, féket, zablát nem vet: bizony mondom, a' magyar nem lesz, 

 mint azt többen olly gyönyürtelien álmodánk, de rövid idő múlva egye- 

 dül a' négy betű: rolt fogja illustrálni valahai létét; 's pedig mert a' nem- 

 zetek' békés átalakulási miíküdésébeii, mikor minden, bár a' legkisebb 

 erőszak is ellenhatást , és egyetlen egy igazságtalanság ezer megboszulót 

 szül , semmi nem győz , mint egyedül lelki felsőbbség és az örök való. 



A' kérdés — hogy t. i. kirekesztőleg csak egy mód által biztosít- 

 hatja a' magyar, nyelvét és ezzel elválhatlan nemzetiségét — előttem olh' 

 egyszerűnek, olly kézzelfoghatónak mutatkozott mindig és mutatkozik 

 mais, mikép soha nem tudtam eléggé bámulni, és bámulatomból ma 

 sem tudok kivetkezni, honnét jöhet az, hogy én e' kérdés körül ugy 

 szólván, isolálva lelem magamat. 



Sokszor tölték legfeszültebb elmélkedésben napokat, éjeket ez 

 életkérdésnek tisztába hozatala iránt; mert tudja az ég , könnyelmű, hir- 

 telenkedő, nemzeti újjászületésünk' szent ügye körül soha nem voltam. 

 Kétkedtem, epedve habzottam, szigorún vetek magammal számot, hogy 

 valljon — mert vérem hidegebb , béketürésem több — tán nem szere- 

 tem annyira hazámat, mint kik mindig forrnak, lelkesedéstől egy hú- 

 zómban áradoznak ; vagy hogy tán nincs annyi bátorságom , mint azok- 

 nak, kik mindenben az oroszlán' szerepét játszani hajlandók; vagy hogy 

 végre tán hiúsági viszketeg, különczködési szesz, vagy épen megcson- 

 tosult makacsság homályosítják nézetemet, minélfogva nem tudnám he- 

 lyeselni , sőt egyenesen kárhoztatni volnék kénytelen azon utat , mely- 

 lyen , felette keveset kivéve , mint mondám , a' legnagyobb rész , külön 

 árnyéklatokban ugyan , sőt hazánk' némi legkitűnőbb capacitásai buzgól- 

 kodnak közelítni azon czélhoz, m«llynek elérése saját szívemnek is leg- 

 forróbb vágya: fajtánknak t. i. nemcsak biztosítása, de egykori feldi- 

 f.sőitése is. Azonban soha nem tudtam 's most sem tudom magamat e 

 kérdések körül hibáztatni; és ekkép vagy velőm beteg, vagy azok' néze- 

 te hibás , kik véleményemet nem osztják. — 'S most lássuk : 



