a' másod ELNÖJt' MEGNYITÓ BESZÉDE 1842. 79 



kélylyel vulnúnak végezve, körében akaratlanul is jól és kellemesen 

 érezné kiki magát, mert mind családi mind társasági viszonyai bájteliek 

 volnának, 's nielly mintegy bölcsője 's kincstára volna minden emberi 

 találmánynak és előmenetelnek, intézményeinek jótékony voltát pedig 

 kiki egyaránt éldelhetné , szóval: mellyró'l értelmi felsőbbségén él fogva 

 azt lehetne mondani : az oknak népe. 'S meg kell engednünk — • hahogy 

 az emberiség' előmeneteli, tökélyesülési vágyát kérdésbe venni nem akar- 

 juk — mikép illy ideál népben lassanként mind annak el kellene olvad- 

 nia , ki azzal szorosb érintkezésbe jő. Maga magától , 's a' nélkül hogy 

 tolakodó volna, nőne és terjedne az; mert midőn mindenben mintául 

 szolgálhatna 's példakép vétetnék, természetes, hogy lassanként min- 

 denben utánozva is lenne, 's ekkép mind nézetit mind szokásit, és ezek- 

 kel mulhatlan érzelmit is — mert jó példa: jó tett, és ez áltálján min- 

 dig hálát arat — lassanként azokra ruházná, kik vele érintkezésbe jó'nek, 

 mi által nyelve is terjedne mulhatlan; mert ébredjen csak egyszer érzet, 

 s' bizony ennek tolmácsa , a' rokonhangu szó , sem marad sokáig cl. 



Képzeljünk magunknak illy ideál népet, 's kérdem : nem leszünk-e 

 kénytelenek megvallani , mikép illyesben határ nélkül több olvasztói va- 

 rázs rejlenek, mint bár negyven-, ötvenmillió fejletlen 's tudatlan egy- 

 ajkuban ; 's hogy e' szerint minden nép, és így a' magyar is, sokkal na- 

 gyobb olvadási veszélyben van, ha minőségi siilylyal jő érintkezésbe, 

 mint ha egyedül a' nagy számmal volna dolga, melly eláraszthat, fel- 

 dúlhat, sőt meg is gyilkolhat, de elolvasztani, megsemmisítni soha nem 

 képes; midőn más részről világos, hogy minden nép, és ekkép a' ma- 

 gyar is, egyedül minőség és nem szám által olvaszthat más vért ma- 

 gába. — 



Illy ideál nép azonban soha nem létezett, igaz, de azért még 

 sincs egy nép is, melly közelebb vagy távulabb ez ideálhoz ne állana, 

 azaz: melly más népnek átellenében, olvasztó vagy olvadó ne volna. — 

 És ím ez tárja fel előttünk az emberi események' múlt és jelen titkait, 

 hogy valljon miért nőttek és olvadtak, 's miért fognak nőni és olvadni 

 nemzetek. Minek legkomolyabban szívre veendő tanulsága az, hogy a' 

 melly nép élni akar , annak okvetlen olvasztói szerepre kell emelkednie ; 

 mert elgyengülése és kora halála ellen e' földön nincs más ír. 



