a' másod elnök' megnyitó beszéde 1842. 81 



tottunk volna, mikor anyagilag győztünk: akkor az önismeretnek tük- 

 réből, feltéve, ha őszintén és mélyen vettetik abba tekintet, sok előtt 

 tán a' legváratlanabb igazságok fognak visszasugározni. Nem egy lesz 

 köztünk még az itt jelenlevők' sorában is, 's annál inkább a' haza' tág 

 területén, megvallani kénytelen, hogy tán épen akkor ütött legnagyobb 

 csorbát fajtánkon, mikor a' sokaság' lelkesedésétől felmagasztalva és el- 

 szédítve leginkább volt azon édes hiszemben : milly őriási léptekkel sőt 

 sasreptileg mozdítá legyen azt elő; s egyedül azon pillanatokban mun- 

 kált terjesztése körül egy kicsit , mikor magába vonulva és kevés tanuk 

 előtt, bármilly kis erényeiért is sympatliiát és utánzási vágyat ébreszte. 

 Ez egyébiránt bármikép legyen is, s bármennyit 's mi által járult legyen 

 is kiki vérünk' gyarapításához vagy olvasztásához: annyi igaz marad, mi- 

 kép az általam most felhozott eszme mindenkinek csalhatlan hévmértékül 

 szolgálhat, mellynél fogva, ha saját magával őszinte 's szigorú számot 

 vetni akar, kiki csalhatlanul azon becses tudomáshoz jöhet, hogy valljon 

 vérének olvasztásán működik-e szerencsétlenül, vagy szerencsésen másó- 

 kat olvaszt-e abba; honnét száraz igazságilag az foly, mikép nemcsak 

 mulasztás, de tnlhév által is lehet olvasztgatni a' hazán, vagy más sza- 

 vakkal : hogy nemcsak a' semmit nem tevők, áJgijö/iyörök közt élők, a 

 haza zstrját ingyen szivóh' hosszú serege járul köz anyánk' gyengítéséhez 

 és végképi meggyilkolásához, de hasonlőlag a' magas paripán ülők' azon 

 parancsoló osztálya is ront a' hazán, melly indiscret negédtől hajtva, 

 elég előkészület nélkül, minden erőkkel szembeszállni buzog, és ekkép 

 úgy veszélyezteti hazánk' felmagasztalás! díját, mint minden fejletlen 

 erő okvetlenül legyőzetik, ha versenygésnek indul. — Mikből elvégre az 

 világlik ki, hogy alkalmasint azon kevesek ápolják, dajkálják és nö- 

 vesztik fajtánkat leginkább, kik tőlünk tán nem is ismerve, keveset em- 

 lítve, 's épen nem méltatva, minden pompa, zaj és követelés nélkül, 

 szerényen, de híven járnak el isten-rendelte mindennapi hangyamun- 

 káikban. 



Ha azonban ezen híveknek, de azért mégis gyakorlatiaknak — 

 melly tulajdont azért emelem itt különösen ki , mert sok előtt csak a' 

 fellengős a' haza' hű fia — csekély számát tekintjük, kik jóllehet na- 

 gyobbak mint körük, mégis olly kétkedő szigorúsággal töltik be he. 

 lyöket, mintha arra kettőztetett erejök sem volna elégséges — és illy 



M. T. T. ÉVK. VI. 1. 11 



