g2 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG TÖRTENETEI. 



ember emel hazát, és nem ellenkezője — ha, mondom, ezen helyüket 

 tükélylyel álló híveknek csekély számát 's pedig mindenben tapasztal- 

 juk — kiknek mennyei vigasztalás lebegjen halántékik körül — akkor 

 lehetetlen nemzeti olvasztó erőnk' parányiságától vissza nem borzad- 

 nunk. — 



Marié- Jean ne Roland franczia hölgy' végepedéseinek emléke tű- 

 nik illykor akaratlanul is előttünk fel. — E' szerencsétlen, mint tudva 

 van, mikor legnemesb ámításiból a' rideg való' göröngyére kilökve, él- 

 teinek — mellyet bevégeznie kellé — tavaszkorában elérkezett volt a' 

 vesztőhely' tövéhez, történetesen a' szabadság' szobrával, mellyet nép- 

 lelkesedés emelt oda, találkozék szemközt, 's helyzete' iszonyatosságá- 

 ról mintegy felejtkezve, elérzékenyült kebellel így rebegett az egekbe: 

 „Oh szent szabadság, te égi malaszt, mennyi aljas, mennyi igazságta- 

 lan, mennyi embertelen bitorolja szent nevedet!" 'S így kiálthatunk mi 

 is vérző szívvel , sőt piruló arczczal fel , ha élőnkbe tátong azon nemzeti 

 önfertőztetés-ásta mélység, mellyet már régóta iszonyatosan feltárva lá- 

 tott köztünk nem egy, mikor a' legmélyebb de legveszélyesb álmot alut- 

 ta még sok, 's mellybe még mindig örökre 's könnyebben elmerülhet a' 

 magyar nemzetiség, szabadság és becsület, mint valaha. Valóban vérző 

 szívvel , piruló arczczal így kiálthatunk fel : 



„Oh dicső hazafiság, te az egek' legnemeseb magzatja, ki a' hal- 

 hatlanok' sorába emeled az agyag' fiait : mennyi rút, mennyi aljas búvik 

 tisztes palástod alá, 's hány ocsmány szégyenfi, mert ajkán nemzeti szó 

 peng, ékeskedik czimeddel!" 



'S tisztelt gyülekezet , ha igaz , hogy egyedül az önmegismerés' 

 keserű gyümölcse által nyerheti el teljes egészségét az emberi lélek; 's 

 ha igaz, hogy egyedül ennek egészséges léte emelhet valamint embert 

 ügy nemzetet valódi hivatásának fényfokára : akkor ürítsük a' megisme- 

 résnek keserű serlegét fenékig ki , 's valljuk meg , hogy tán nincs ország 

 e' földön , hol annyira össze volna zavarva a' hazafiságnak magasztos esz- 

 méje a' hazai nyelvvel, mihez képest nem egy gyalázattal megrakott, er- 

 kölcsi fekélytől émelygésig rósz szagú vérrokonunk tartatik mentségre 

 's kíméletre méltónak, sőt nem ritkán még a' legjobb hazafiság' hitelében 

 is áll, 's pedig egyedül: mert magyarul jól pereg nyelve, nagy szónok 



