a' másod elnök' megnyitó beszéde 1 842. ÉT 



nem egy honi vezér, 's akkor, haliogy aggódásim még sem volnának tul- 

 gondnak, tiilféltésnek szülöttjei, de szerencsétlenül én látnék tovább, 

 akkor egy jobb, egy szerencsésb kornak, melly a' kiábrándulás' sanyar 

 iskolájában a' vesztett boldog napok' kínteli visszaemlékezete közt , tán 

 egészen megsemmisítve még nem lesz , tán jól fog esni , ha jöllehet csak 

 már négy falak közé szorítva is , még tökéletes némaságba nem dűlt lé- 

 gyen a' honi nyelv. 



'S ím e' szomorú kép, melly koránt sincs a' lehetőségek' körén 

 kün, lebegett lelkem előtt, mikor több évvel ennekelőtte, noha teli a' 

 legszebb reményekkel , még sem tudtam magamat vérünk' felette kétes 

 állása körül soha is elámítni , és akkor gondolám: tiszta lélek, tiszta 

 szándék is siker , vagy legalább : hűségi becsület. 



'S mélyebb értelemben, a' nélkül hogy társaságunknak legtávu- 

 labbröl is valami politikai színt tulajdonítni óhajtanék, felfogásom sze- 

 rint, e' nemesb czélt hittem, hű sáfárkodásunk' határin nemcsak tul 

 nem fekünni, hanem hogy társaságunk csak ugy jár el valódi szerepé- 

 ben, 's hivatásának csak iigy felel meg magasb szellemileg, ha a' ma- 

 gyarnak nyelvkincse körül annál anyaibb gonddal viraszt, és annak be- 

 csét, méltóságát emelni annál inkább buzog, minél kétesb jövendő bo- 

 rul nemzeti önállásunkra, 's minél nagyobb 's nagyobb sülyedési veszé- 

 lyekbe bonyolódik a' hon. 



A' legderültebb napokban is jó a' biztos menedék, 's így tán ho- 

 ni körülményink közt sem épen felesleges, nyelvünkre nézve a' biztos 

 kikötő. 



Ez azonban legroszabb eset, mellyet az egek' ura távolítsou, ós 

 mellyet tán távolítni is fog tőlünk; hiszen vajmi sokat követhet el az if- 

 júság' aranykora büntetlen, mit férfiaknak meg nem bocsátnának a' meny- 

 nyei lakosok, vérünk pedig bizony ifjú, kétségtelenül igen ifjú, mert 

 hiszen nincs az ifjúság' egyetlen egy hibájának is híjával, és ez egyedüli 

 de semmi által ki nem pótolható kincse, t. i. kifejthető léte. — Remél- 

 jünk tehát legjobbat, 's dicsőség a' sikeres vezetők' fejére, ha kis inté- 

 zetünk háttérben, és nyelvmenekedési tekintetben, szükségtelen, hasz- 

 talan marad örökleg. 



: iin ,1l. 



