108 a' magyar tud. társaság' történetei. 



Még nyilvánosabb taniíja ennek egyéb kisebb értekezésein kí- 

 vül ') másik nyelvmunkája , mellyet ó ,,Maga nemében első magyar di- 

 ák szókö/iyv-nek nevezett , és méltán ; mert csak azért is megérdemli az 

 első nevet, hogy benne a' szcJnyomozásnak eredeti példányai igen gyak- 

 ran mutatkoznak, és minden sajátos különczködés , minden ferde szár- 

 maztatás mellett a' konkoly között sok tiszta buzaszem is vagyon ; sót 

 számos szónak talpra esett fejtegetése, és kétségtelenül jó származtatása 

 csupán Kassai' szókünyvében feltalálatos. Fő érdeme végre az e' nagy 

 munkában önvallomása szerint ötven évig munkálkodott írónak a' táj- 

 szók', és tájszólások' leggondosabb összegyűjtésében, 's összehasonlítá- 

 sában, és azon rendíthetlen állhatatosságban áll, mellyel azt parányi 

 vagyonának föláldozásával is a' haza' oltárára szentelni iparkodott. 



El nem hallgathatom itt azon keserű fájdalmat , mellyet munkája 

 miatt neki egy elmés tréfa okozott, de a' melly egy dicső emlékű haza- 

 iinak nagy lelke által édes ürömmé olvadott. Az Urániában „Szókönyvbi- 

 ró" czim alatt megjelent e' kis versezet: 



Posvaynak minapában 



Monda Isten haragában: 



Készíts szótárt , tákozd , ékezd ; 

 De azt soha el ne végezd. 

 A' pécsi tanítók' egyik elméncze Posvayt olly ügyesen Kassaira változ- 

 tatá, hogy a' hamisítás nem könnyen vehető észre, és bemutatá Kassai- 

 nak , milly szomorú jóslatot hozott legyen Uránia kéziratban levő szó- 

 könyvére. A' jó öreg, ki, mint vállá, életében csak akkor haragudott, 

 mikor a' miskolczí barát a' eritica' vas pálczájával illette nyelvtanát, most 

 megilletődve felháborodik, fűnek, fának panaszkodik, és a' pécsi püs- 

 pöknek is, ki őt öreg napjaiban szárnyai alá vette, szíve' szomorát fel- 

 tárja. Báró Szepessy Ignácz, ki minden örömét a' szomorúak' vígaszta- 

 lásában találta, tüstént ezer ezüst forintot szentel a' bal jóslat' meg- 

 czáfolására. Ki volt boldogabb Kassainál ? — De Uránia' jövendőlése 

 mégis teljesült; a' szókönyv, jóllehet Szepessy később is áldozott, és 



') Szeremet városának leírása. — Tnd. Gyűjtemény. 1820. Vili. köt. 51. I. — Egy 

 magyar fejedelmi jiompás látogatás, ü. olt 1821. IV. köt. — Melj (yet^tus) szórói- 

 Hasznos mulatságok. 1827. 



