EMLÉKBESZÉD PÉCHY IMRT If'.AZG. TAG FÍÍTJiTT. Í15 



ját olly szomorú feketén elsösétiték ; kik ezen bélyeges időszakban, lio- 

 va fél a' lélek visszapillantani, elvhez 's törvényhez hősileg hívek marad- 

 tak; kik azon meggyőződést tárták szentnek, mellyet a' nemzet' Icg- 

 nagj'obb többségének fájdalmas felkiáltása igazolt , hogy t. i. birőnak 

 magát, politikai tekintetek miatt, olly kérdések' tettleges eldöntésébe 

 avatni , mellyek egyenesen az összes törvényhozás' körébe tartoznak , 

 's így önkényesen a' törvényhozó hatalom feletti állásra emelni, nem 

 szabad; 's hogy alkotmányos hazában a' nemzet' törvényes szabadságá- 

 gának 's függetlenségének lényeges föltételét, a' szőllás- és irásszabad- 

 ság' bátor gyakorlatát, polgári bűnné bélyegezni nem lehet. — Rendit- 

 hetlenűl álla az igazság' mérlegével biroi kezében, 's megrázá catoi fe- 

 jének ezüst liajszálait az agg bajnok, és homlokának dsz fürtéi, mint 

 fehér zászló a' védett vár' falán , tisztán és szabadon lebegtek az igaz- 

 ság' teremében. — Ő biró maradt agg lelke' ősi tisztaságában ; és jobb- 

 ját szivére tévén, kevés társaival nem-et mondott a' sokaság között, 

 mert: „Szenvedni az erőszakot nem rút, de rút megegyezni elköveté- 

 sében." 



'S annál szebb és nemesebb fényben ragyog e' szabadelmüség , 

 mert Péchy 80 évet haladott ősz vala, 's igy azon korban, mellyet 

 Jean Paul a' könyv' hátulján levő üres fehér laphoz hasonlít ; és megczá- 

 folá példájával azon csaknem általános igazságot, hogy az öreg kor, testi 

 erőtlensége' érzetében , lankadó inakkal 's hanyatló lelki erővel , puha 

 fekvést, csöndes és mozdulatlan nyugalmat keresve, remegve minden 

 zajtól, babonás makacssággal ragaszkodik a' fenállóhoz , melly előtte ha- 

 sonneve a' jónak és szentnek — inkább tűr elnyomatást 's jogtalansá- 

 got, mint lankatag lelkét ellenszegülésre erőltesse. Ő józan szabadelmű 

 volt mind haláláig, 's barátja a' réginél jobb újnak; a' kor' igaz szüksé- 

 gei által parancsolt haladásnak. Lelke, agg testében, 80 év' derével 

 ezüstlő hajszálai alatt, hervadatlan ifjúságban diszlett. 



Csak röviden érintem Péchy Imrének főgondnoki, bírói 's törvény- 

 hozói érdemeit; csak alig említem az agg bajnok' öröklő ifjúságát 's kor 

 által meg nem hajtható férfias lelkét, 's az évtizedek' változó vélemé- 

 nyei közt szilárdan és függetlenül álló szabadelműségét, mert ezek 

 nem tartozának szorosan az academiai igazgató tag' körébe. — A' tu- 

 dományos, főleg nyelvmívelő anyaintézet' kebelében, a' tudományok- 



15* 



