EMLÉKBESZÉD PÉCHY IMRE IGAZG. TAG FELETT. 117 



fűzi Össze az embereket, 's Iiogy nemzeti nagy czéljaink' kivívására a 

 nyelv' egysege okvetlenül szükséges. De voltak idók , midu'n e' most 

 már számtaninak tekintett igazságra a' nemzet' becsületes és hű, de gon- 

 datlan fiai nem eszméltek ; az ünzdk' kárliozatos serege pedig azt papo- 

 lá, mit szennyes önérdek javaslott papolni, 's talált tömegnyi butákra, 

 kik szentül liivék, hogy a' tudományok' kulcsa és csatornája csak Ci- 

 cerónak elundokitott nyelve lehet, mellyct idomtalan romlottságában 

 Cicero sohasem ismerne magáénak. És oda jutott a' dolog, hogy mí- 

 veltségct igénylő magyarnak magyarul szólni vagy írni szégyen vala az el- 

 vakított közvéleményben ! — hogy Zrínyi' nyelve csak falusi birák' ku- 

 lacs-boritotta asztalánál zengett hivatalosan! hogy a' szigeti és egri és 

 nándori hősök' elkorcsűlt unokalánya orfintorgatva utasítá vissza a' tör- 

 téneti nevek' épebb fisarjadékát, ha talán Árpád' nyelvén találta meg- 

 szólítani! — bogy II. József alatt a' magyar cancellária' magyar tagjai 

 azon véleményt adák e' zengzetes és erőteljes és hajlékony magyar 

 nyelvről, miként ez közügyekre 's hivatalos használatra nem alkalma- 

 tos; — hogy, szóval, a' külföldön mai napig is hallani a' véleményt, 

 miszerint a' magyar nép diák nyelven beszél, a' magyar szakácsné di- 

 ák nyelven alkuszik, 's a' magyar kocsis diákul hajtja lovait. Volt illy 

 idő, 's nem olly felette régen! de a' nemzet, egyes lelkesek által meg- 

 intetve, elpirult, 's nemzetek' elpirűlása, egy túlságos de szellemdús 

 nyugati iró szerint, nem ollyan, mint szemérmes lánykák' rózsapírja, 

 hanem következménydds, vészt jelentő éjszaki fény. 



Ellenszegülni olly eszméknek 's irányoknak, miket a' korszel- 

 lem fölkapott hatalmas szárnyaira 's zúgva ragad országok 's nemzetek 

 fölött , kártya bástyát építni rohanó tengerár ellen , vakmerően benyúl- 

 ni a' dolgok' rendének forgó kerekébe 's így magát elzúzás' veszedelmé- 

 nek tenni ki: esztelen és nevetséges ügyekezet! — menni a' kifejlett és 

 feldíszlett korszellem után vagy vele együtt 's így engedni a' kénytelen- 

 ségnek, melly sodor és ragad; bebocsátani a' vendéget, melly ha be nem 

 bocsátatnék, betörne 's keresztülrontana — okos és hasznos ugyan , de 

 köznapi lelkek' szerepe ! — megelőzni 's előkészíteni a' korszellemet, 

 ápolni előleges mozgalmait, táplálni a' fejledező gyönge eszmecsirákat , 

 midőn azoknak kifejlését még sokáig gátohatná a' roszakarat vagy osto- 

 baság; megérteni az idő' fél titkos , fél homályos jeleit 's egyengetni az 



