120 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG TORTENKTEL 



le itt ünnepélyes pompával előttetek! nem! Tudjátok ti azt, liogy 

 illy fényes nemzeti ünnepélyek' gyünyürét, miként azt a' szabad Athé- 

 né, 's a' hatalmas Roma' férfiai élvezek dicsőbb napjaikban, ma csak 

 azon tartományok' polgárai élvezhetik, kik a' középkor' vérengző fegyve- 

 rei és lélekölő előítéletei ellen a' csatát óhajtott sükerrel rég kiküzdve : 

 a' szellem' és anyagnak országát olly állásra vivék, minőre a' korlátolt 

 emberész és gyarló embererő azt felemelni képesek. E' haza, e' mind- 

 nyájunktól olly forrón szeretett, de külső és belső viharok által olly 

 soká, olly hatalmasan zaklatott haza, illy emlékeket, habár akarna is, 

 emelni nem tudna még! — Egyszerű beszéd az, mi múlékony ugyan, 

 de nemes emléket állítson ama' honfiaknak, kik az égiek' legszebb, leg- 

 drágább ajándokának, az észnek láng sugárit nem rejtek fösvény kezek- 

 kel elhagyatott zugolyba ; hanem szerényen, de buzgón sáfárkodva, él- 

 tető fényét szét engedek áradni tág téréin ez árva hazának, hol a' pol- 

 gári terhes kötelességek' teljesítéséből ma még csak kevés megelégedést, 

 's még csekélyebb dicsőséget várhat a' tudós férfiak' legjelesbike is. 



Tudta ezt ő is, a' boldogult; de ennek tudata, mclly gyönge lel- 

 küeket a' polgári pálya' tövisteli ösvényén nemcsak cllankasztani, de 

 visszariasztani is képes: neki, a' magas röptű szellemiínek, rövidéletű' 

 végpillanatáig csak ösztön volt arra, hogy lángoló keble' egész tüzével 

 víjon ott, hol akadályok' végtelen sora gördül útjába a' pályafutóknak, 

 kik a' czélt, mellyért küzdenek, ha megközelítni szerencsések is, el- 

 érni , fájdalom ! nem képesek ; mert távol messzeségben , mint éltető , 

 de magasan álló nap, ragyog az, hogy dicskoszorűival körűisugározza a' 

 jövő nemzedék bátor daliáinak izzadó fürtjeit ; — a' mi kortársaink szent 

 fényét sóvár kebellel sejtik csak , de izzó homlokaikra lekényszerítni 

 erőtlenek ! 



És ha illy nyomasztó, mondhatnám, lesújtó körülmények közt 

 vannak férfiak , kik a' fáradalmas pál)'át megfutni ügyekeznek , a' nélkül 

 hogy az önmegelégedés' mennyei érzetének élvezhetését megízlelhetnék 

 lelkeik; ha vannak bajnokok, kik a' nehéz csatát lelkesen végig küzdöt- 

 tek , a' nélkül hogy a' messze mosolygó babér' elnyerhetésének reménye 

 izgathatta volna varázserővel kebleiket: ám állítsuk fel őket e' szép nem- 

 zeti ünnepélyünk' szent szertartási közt példányokul a' hon' drága remé- 

 nyinek , hogy hallják nemes tetteiket 's őrizzék fogékony szivökben em- 



