EMLÉKBESZÉD GRÓF UESSEWFFY AUllÉl, LEV. TAG FELETT. 127 



alkotniiínynak élete, mint inkább annak miki'-peni éltetése felett? Néhány 

 rövid év a' kínos ébredés, 's a' neiiéz megindulás után, és mi tusukat 

 láthatánk szerte a' polliticai mezon küzdetni , mellyekből a' tiszta hon- 

 szeretet' legszentebb tüzével vivó bajnokok' nyomában diadalmasan 's 

 örömsugáros arczczal emelkedett fel a' tusázók' mindegyik sorától cgyké- 

 pen imádott köz haza. 



Hogy e' tusákat olly lelkes, olly lángeszű 's keblű férfiú, mint 

 volt grtíf Dessewffy Aurél, keresztbevetett karokkal nem nézé: mind- 

 nyájunk előtt tudva van. Ki zsenge éveiben apjainak nyelvét annyira 

 megkedvelé , ki annak ügyében élete' fogytáig elszánt kebellel ollj' mun- 

 kás vala: az, alkotmány nnatti 's körüli vitáit a' nemzetnek, kivált olly 

 elhatározó pillanatokban , részvétlenül nem nézheté. A' haza' szabadsá- 

 ga és jólléte, nagysága és dicsősége volt tárgya c' vitáknak; 's hol a' ha- 

 za' érdeke forga fen, ott o' sohasem hiányzott: sőt mint erejét túl nem 

 becsülő, de azt jól ismerő leventéhez illik, a' síkon mindig 's mindenütt 

 jelen volt. Megyei 's országgj'ülési pályája, mcllj'en hivatalos munkái' 

 bokrossága mellett is a' legnagyobb kitüréssel fáradott, ismeretesebb 

 előttünk, semhogy azt festenem kellene? — Emlékezünk a' renddel páro- 

 sult polgári szabadság' rettenthetlen ifjú bajnokára, ki szívig ható szónokla- 

 tával konyiíkct fakaszta sorsa felett ama' szerencsétlen nemzetnek, mely- 

 nek hőslelkü fiait kiírta a' szülőföld' édes öléből a' jeges éjszaknak kö- 

 nyürt szint olly kevéssé ismerő, nnnt honfiúi magas erényeket méltány- 

 lani nem tud(í gyűlöletes önkénye! — Emlékezünk első szavára, niellyet 

 íi hon' atyáinak fényes gyülekezetében 1833-ban emelt vala; és ki 

 nem csodálá itt a' szint olly ékesen, mint meleg ihlettel szónokló ifjú 

 hirdetőjét a' vallási szent türelemnek, melly nélkül nincs, és nem virul- 

 hat fel béke, nem soha boldogság bármelly állomány' polgárira! rendü- 

 letlen hűséggel apjai és saját szent religiójához , megmutatá újabban is^ 

 mint óhajtja menten tartani a' kényszerítés' nehéz bilincsétől polgártár- 

 sai' lelkismerctét, mellyet üdvre az isten' mindenható kegye 's végtelen 

 bölcsesége-választotta úton vezérelhet ugyan; de mellynek fékezésében 

 mind örökre hiába fáradand a' gyarló embererő! Megragadó ékesen szó- 

 lásának , melly őt e' pályán kitüntcté, örökre becses, 's a' publicistái 

 vitatkozás' remek példányiul tekinthető némelly maradványit a' főren- 



