18 a' magyar tcd. társaság' értekezései. 



II. 



A' RÉGI MŰEMLÉKEK' BEFOLYÁSÁRÓL 

 AZ ÚJ MŰVÉSZETRE. 



OLVASTA, 



MIDŐN NYELVTUDOMÁNY -OSZTÁLVI REXDESTAGI SZÍÍKÉT ELFOG- 

 LALTA 



a' nagy GYÍ'LÉSBEN AUG.' 2 8. 1841. 

 PULSZKT FERENCZ. 



A' jelen szá/ad vizsgálódásai és fülfedezései által az új kor' fogla- 

 lásait a' régi művészet' korében annyira kiterjesztette, hogy ennek mű- 

 emlékei nem többé mint a' múlt nagyságnak elszakadott mesés töredékei, 

 hanem egy nagyszerű életmüves egészként jelennek meg előttünk, melly 

 önmagát teljesen megfejti 's megmagyarázza. Szorgalmas vizsgálódások 

 azon fokra juttaták már a' régiségtudományt, hogy a' lehető legneve- 

 zetesh fölfedezések sem hozhatnak a' régi művészet' történeteire várat- 

 lan világot, 's csak a' meglevő műkincsek' gazdagságát gyarapíthatják. 

 'S azért most volna idején visszatekinteni 's kérdezni : mi volt 's mi le- 

 het a' régiség' műemlékeinek hatása az uj kor' képző művészetére? 



Függetlenül a' régi művészettől , 's vele csak eszméletlenül byzan- 

 ezi gyöke által kapcsolatban , fejlődött ki a' keresztény művészet , csen- 

 des , alig sejthető növekedéssel , a' középkor' századaiban ; sőt a' régiség 

 előtt ismeretlen világnézeten alapulva , az élettel szakadatlan összekötte- 

 tésben, a' tökélyhez is közeledett már, hasonló a' teljes bimbóhoz, 

 mellynek felvirágozása biztosan jósoltatható ; líj élet virult és mozgott a' 

 régiség bedőlt, elfeledett sírjai felett. Ekkor a' szépségérzelem, föléb- 



