20 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKLEZESEI. 



elő, közel állott már a' művészet azon fd czéijáhuz , mellj'hez századok 

 .ilatt lassú biztos léptekkel közelített, 's az antik emlékek csak elszige- 

 telve, kiragadtatva osszeküttetésükl)ól, 's csak félig éitve nyúltak be a' 

 mesés ősidókból az lij korba, melly a' régitől külünbözó elvekre támasz- 

 kodva, szellemibb vallásnak hódolva, az elmúlt világmuvelődés' nagy- 

 szerű eredményeit csodálni de nem felfogni képes vala. A' régi művek 

 külső tökélye és szabadsága annyira meglepé , megvakítá a' művésze- 

 ket, hogy megfeledkezve tulajdon álláspontjokról , mellyről magok is 

 olly gyönyörűt alkottak, utánozni kezdték a' régieket, 's antikot ipar- 

 kodtak teremteni, 's ideálokat 's canonokat képezni. 'S így megváltak 

 az élettől 's nemzetiségtől, mellyből előbb műveik' életét merítették, 's 

 mellyet most a' régi emlékek' stúdiumából kölcsönözgettek; mi csak 

 megzavarásukra nem felvilágosításukra szolgált, mert azt senki sem fog- 

 ta fel közülök , hogy a' régiek a' művészet' irígylett fénypolczát szintén 

 csak az életnek felfogása által érték el, 's hogy ujabb mtívektőli eltéré- 

 sök csak a' régi 's líj élet közti különbség következése, ük csak a' külső- 

 ségeket, csak a' felületet tudták felfogni; a' meztelen alaknak tökéletes 

 szépsége, antik szobroknál, ellenállhatatlan hatást gyakorlott a' kedélyek- 

 re, 's midőn a' művész ezen tökély felé iparkodott, nem is gyanítá, 

 hogy ezt a' mozgalmas életnél kellessék keresni, mint a' regiek, mint 

 később Rubens tette, 's művelődését inkább a' halálban kereste; boncz- 

 tani stúdiumokban, mellyek szerint az emberi alak' szépségét számvi- 

 szonyokkal akarta megállapítani; 's canoat alkotni, hogy hozzá minden 

 művek szabathassanak; 's ideálokat felállítani, összehasonlító pontokul 

 műveihez ; mint ha az emberi szépség' különbfélesége számok és vonalok 

 által mentethetnék ki. Olly csábító volt pedig ezen nézet, hogy még a' 

 kor' leghatalmasabb szellemei is ezen tévutat ki nem kerülhették; mint 

 ezt Leonardo' és Dürer' arányossági munkáik, Michel Angelo' és Tizian 

 boncztani vizsgálódásaik bizonyítják. Ezeknél azonban olly hatalmas volt 

 még a belső élet, kebelükben az alakok' olly gazdag világa élt még, 

 hogy azon életet, mellyet minden változásaiban felfogtak és éltek, kép- 

 zelődést ölő, élctfagyasztó stúdiumaikba is belé öntötték, úgy, hogy a' 

 tévút nem is vétetett észre. De közvetlen tanítványaiknál már jelentke- 

 zett a' félreértett régi műemlékek' veszedelmes befolyása; mert ezen mű- 



