28 a' magyar tud. TíÜisaság' értekezései. 



művészet egy itlau nemzethez jött , komoly gj^akorlati hajlamokkal , ke- 

 vés képzelődéssel és csekélyebb teremtő erővel. 'S igy a' miívészet is, 

 melly Göröghonban a' közéletet dicsőité, itt inkább a' házi élet' szűkebb 

 körébe vonatott, 's kézművességgé lőn , melly kifejlett technicai tökély- 

 lyel 's végzettséggel ékszereket gyártott, bútorokat, 's kisebb istenké- 

 peket a' házi oltár' díszesítésére. — Mind ez azonban nem tarthatott 

 soká, mert a' rómaiak' győzelmei ismét iij időszakot idéztek elő, mi- 

 dőn ezen képzeletszegény, rideg, önző vallású katonanemzet egymás 

 után Etrxiriát 's az egész olasz félszigetet, Siciliát és Göröghont 's Egyp- 

 tet raeghódítá, 's a' legszebb műemlékeket Romába, a' gazdagság' és 

 birodalom' középpontjába vitte, hová a' művészek is összecsődültek, éa 

 hol a' mindig választékosabb görög művészet mellett , millyet Laocoon' 

 's Apolló' szobrai tanúsítanak, egy sajátszerű irány is kifejlett, az egye- 

 diséget még élesebben felfogó mint a' lysippi kor. — Itt kezdődik az 

 arczkép' valódi időszaka, mellyet Egyptben a typusz teljes kifejlésé- 

 ben gátolt; Göröghonban még Sándor' idejében is a' typusz' maradványa, 

 a' szabályszerű ideál elnyomott. A' rómainak képzelődése nem volt fel- 

 lengő 's teremtő, 's így művészete is korlátozott volt, 's csak a' ter- 

 mészetet fogta fel egész közönségességében, de élénken 's nemzetileg, 

 a' mint ezt Tarján' diadaloszlopán látjuk. — 



Adorján császár, ki nagy világutazásánál a' művészetre 's ennek 

 régi kifejlődésére különös figj elemmel volt, 's minden változásait ismer- 

 te, maga is műkedvelő, azt hitte, hogy a' művészetet utánzások által 

 felelevenítheti, viszszatérte után tehát Tibur mellett azon vlllavárost 

 építette, mellyben minden nemzet' és kor' műizlését lemásoltatta, 's 

 a' művészekkel hol egypti, hol régi görög ízlésben dolgoztatott. De 

 mind ez siker nélküli kísérlet vala, a' művészet a' császári ízlés' rab- 

 ja maradott, nem a' teremtő erő' szabad kitörése, 's magasabbra többé 

 nem emelkedett; a' császár' udvarában, hol szintúgy uj Phídias, Praxi- 

 teles, vagy Lysipp nem találkozott, mint az új Periclesek, Piatok, 's 

 Demosthenesek is elmaradtak. Vajha ezen példa időnk' Adorjánaíra is 

 hatna. 



A' császár' halálával a' művészek még hamisabb befolyásnak en- 

 gedtek, midőn a' művészetit a' mesterségessel akarták pótolni, 's le- 



