32 a' magyar tud. társaság' értekezései. 



el ne puhuljon. Csak folytonos összeköttetés a' nemzeti élettel teremt- 

 het életet, 's a' művész, ki a' mostani Aálágban semmi szépet feltalálni 

 nem képes, ki mindig a' régi Ailágba, a' középkorba, a' délszaki égalj 

 alá visszakivánkozik, az csak holt alakzatokat képezhet, a' mint ezt 

 művészeink teszik, kik minden mtíegyesületek , nemzeti 's királyi ser- 

 kentések és gyámolítások mellett is az életre még annyi befolyással sin- 

 csenek , mint egy párisi divatárusnő vagy egy londoni szabd. Mert min- 

 den elhíresedett mxivek mellett az izlésnélküliség öltönyeinkben , bú- 

 torainkban, szokásainkban szintúgy napi renden van, mint egy század 

 előtt a' híres parókakorban. 



Azonban szándékomban nincs a' műacademiákat szerfelettieknek 

 állítani, sőt épen czélirányosabb elrendezésökben látom a' művész' ki- 

 fejlődésének leghatalmasabb eszközeit. Mert midőn az iQu, mestere' mű- 

 helyében, a' művészet' technicájával megbarátkozik, midőn hozzászo- 

 kik műveinek tárgyát az őt köröző életben feltalálni, akkor a' múltat 

 szintén el nem hanyagolhatja; meg kell neki ismerkednie a' művészet' 

 különböző időszakaival ; látnia az utat, mellyen haladott; figyelnie nem- 

 csak kifejlett virágára, de szerény bimbcíjára, igénytelen csirájára is; is- 

 mernie minden nemzetek' miígyakorlatát , hogy lássa, miképen a' mű- 

 vészet' legmagasabb polczán mindenütt egy, miképen ezen egység csak 

 nemzeti különbség' eredménjc, — hogy e' szerint a' régi műemlékeket 

 ne szolgailag másolja, hanem ösztönül használja hasonló nemzeti úton 

 hasonló nagyszerűnek alkotására, a' nélkül hogy idegen sajátságokba 

 beleszokva, egyediségét elveszítse, 's belső megszakadozottsága és fél- 

 szegsége által életben és műveiben üldöztessék. Mert korunk nem többé 

 azon régi naiv idő, mellyben az öntudatlan szerénység, lángesze által, 

 még a legmagasabbat is elérhette; a múltnak századai általunk többé 

 ki nem törültethetnek a' történetekből , — bennök gyökerezünk mi is , 

 sem a világóra' mutatója önkényesen vissza nem taszítathatik , — ko- 

 runkban csak világeszmélet vezethet oda, hová a' régiek nagyszerű if- 

 jontiságuk által eljutottak. Csak ha a' történetek' egész sorát felfogjuk, 

 csak akkor enielkedhetik képzelődésünk még egyszer a' művészet' de- 

 rűit magasságára. Ez pedig csak műacademiák által eszközöltethető, 

 mellyek az országlás' bőkezűsége által e' czélnak könnyebben megfelel- 



