40 a' magyar TVD. társaság ÉRTEÜEZÉSEr. 



lás a' XVI-dik, a* franczia forradalom a' múlt században? "Vagy azt kell 

 tehát mondanunk, — teszik hozzá — hogy az ész oUy színváltó Pro- 

 teus, melly most így, majd máskép nyilatkozik; vagy pedig azt, hogy 

 az észfölségi nézet egészen alaptalan." Mi ezen ellenvetésre azt felel- 

 jük , hogy erőt vehet ugyan az anyagi erő kevés ideig a' szellemin , 

 az erőjog az észjogon; de ezen méltatlan uralkodása a' durva erőnek az 

 észerőn igen soká nem tarthat, mert csakugyan eljön az idő , midőn 

 kedvező körülmények között, az ész saját ereje' szárnyain fölrepül az 

 ismeret és erény' legfensőbb magasságaira, és oda, a'hol már minden 

 derűit és nyugalmas, a'hol a' testi szenvedélyek többé nem huUámza- 

 nak. És miként az iránytű bár hajlong a' föld' külön részein, de Rósz 

 kapitánynak sükerűlt föltalálni azon helyet , a'hol minden hajlongás 

 nélkül, örök nyugalomban mutatja az éjszakot. így az ész is valahára 

 csakugyan beül érdemlett trónjába, és ekkor nincs erő, melly diadal- 

 mát föltartóztathatná. Az igazság' ereje gyújt mint a' villám , és ott 

 fejt ki legnagyobb erőt, a'hol akadályok gördülnek útjába. Az észföl- 

 ség' diadalniainak tekinthetni a' világhistoriai nagyszerű átalakulásokat, 

 fordulatokat, mellyek mintegy ellenállhatatlan zuhatagai az észfolyam- 

 nak. Hlyen győzelme volt az észerőnek a' keresztyénség' elterjedése , 

 melly visszaállította az elidegeníthetetlen észjogait az emberiségnek , el- 

 törlötte a' nőnem' jogait egészen megsemmisítő soknejűséget , eltörli 

 apránként a' rabszolgaságot és az örökös jobbágyságot. 



Mi azon kérdést illeti , vájjon uralkodott-e középkorban az ész, 

 vagy pedig ennek urodalma szinte ezer évig megszűnt? feleljük: hogy 

 semmi az ész suprematiájának erősb tanúságául nem szolgál, mint a' 

 középkori hierarchia, vagy papfölség. Mert nincs bizonyosb annál , hogy 

 az említett korban a' papságnál volt túlnyomata az észnek. Ekkor a' 

 cathol. papság küzdött egyedül , mint a' méltányos Herder is megvallja '), 

 a' tudatlanság, a' bűn, az erőszak és barbárság ellen; ez adott szállást 

 a' művészetnek, a' régiség' szellemi kincseinek, az elnyomott ártatlan- 

 ságnak; ez oktatta a' királyokat, ez iskolázta a' népeket, és igy nála 

 levén az észbeli tülnyomat, uralkodott a' szónak teljes értelmében. Mi- 

 kor kezdé tehát elveszteni suprematiáját? akkor, mikor a' hatalmasan 



•) Ideen zur Phil. d. Gesch. d. Menscheit IV. 11 — U6. 



