AZ ÉSZ ÉS PHIIíOSOPHIA' FÖLSÉGÉIIÖ//. 4íl 



serdülő ész elébe gátot akart vetni , és a' tudományok' újjászületését 

 akará gútiani stabilismusa által; melly igen gyönge akadályt az idó , és 

 és// vas kereke könnyen összetör fönségi túlsiilya által. Es vaWban a' 

 j)a])ságnak semmi olly igen érdekében nem fekszik, mint az, liogy tül- 

 nyomatot szerezzen az észnek, 's intelligentiának , mert a' papfülség 

 akkor hanyatlik legjobban, midőn az az észfölséget ostromolja, és el- 

 lenkezőleg saját elveivel, az íntelligentia elébe gátot hányni törekszik. *) 



A' második jogczíme az ész, és philosophia' fölségének ala|)ul 

 ezeknek általánosságán, melly abban áll, hogy valamiiit az ész az em- 

 beriségnek saját jelleme, úgy az élettudomány azon jótékony forrás, 

 mellytől kölcsönzik minden igenleges, és tapasztalati tudományok alak- 

 jokat, fő eszméiket, és elveiket, mellyek ezen közforrásban az észben 

 mindnyájan központosítatnak. Világosítsuk föl jobban ezen két rop- 

 pant igazságot. Az ész tehát egyedüli jelleme az emberiségnek. Voltak 

 elegen, kik ezen jellemet nem az észben állíták rejtekezni. Süszmílch **) 

 véle , hogy az emberiség' jelleme , az értelmes beszéd ; ámde már fölebb 

 láttuk, miként ennek is alapja az észtehetség, mellyel a' ki nem bír, 

 az értelmesen nem beszélhet. Rousseau ***) erőink' végtelen tökélyesít- 

 hetőségében helyzé fő bélyegünket; úgyde tudjuk, hogy ezen perfecti- 

 bilitasnak is kútfeje bennünk az ész, melly az eszmék és elvek' örök, 

 's kiapadhatlan forrása. Téten ****) a' szabad önmunkásságot tartá fő 

 jellemünknek, nem vévén gondolőra azt, hogy az ész' eszméi és elvei, 

 föltétei a' szabad munkásságnak is , mik ha hiányzanak , legott előáll a' 

 gépszeres működés. 



Úgy van : az ész emelkedik fel egyetemes fogalmakra, eszmék- 

 re , és elvekre , mellyek olly szabályszeres alakok a' dolgokról , tát-, 



■ — " , , ^ 



*) így Ítélt Napóleon is: „A' papság, úgy mond, az nap veszté el uraságát vissza- 



szerezhetlenűi , mellyen tudoniányokbani hajdani fensőbbsége átment a' világiak- 

 ra." L. Opi/dons de Napóleon sur divert ntjéts depolüique , recuellies par un mem- 

 bre de ton coiueil d" etat. Parii , 1833. 



**) Versuch eines Beweises , dasz die erste Spraehe ihren Ursprung nicht von Men- 

 schen, sondern von Schöpfer erhalten habc. II. 33. 



***) Discours sur 1' origine de 1' inégalité parmi les hommes; a' zweybrücki kiadás' 

 74. lapj. 



****) Philosophische Versuche über die menschl. Natúr. 752. I. 

 M. T. T. ÉVK. VI. 2. 6 



