I 



AZ ÉSZ ÉS PHILOSOPHIA.' FŐLSÉüÉRÖL. 45 



pliiát foglalt magában. Meg a' nyelvtudósokat sem szenvedek itt *) , liihe- 

 tőleg azért, mert a' nyelvtan, melly maga is az igék' finom pliilosopliiá- 

 ja, üt a' bölcselkedésre. Lucianus ,Hermotimus' czímií dialógjában, olly 

 torzképben festi a' bölcselőket, és a' bölcselést, liogy párbeszédének vé- 

 gén ezen rémeredményt látjuk kerekedni : „A' ki a' philosoplúa' hálói 

 közól kiszabadul, nyíresse el haját, és szenteljen ünnepet, mint szok- 

 tak, kik a' hajótörés' veszedelmeit kiállották; és ha az úton akaratja 

 ellen bölcselővel találkozik, térjen ki előle, mint dühödt eb elől ki szo- 

 kás térni." 



Mi több ! fblvilágult korunkban Kant **) panaszolkodik , hogy : 

 „A' metaphysica iránt — mi pedig az igazi , és saját philosophia — kö- 

 zönösség mutatkoziic , és becsületnek tartatik a' metaphysicai nyomoza- 

 tokről megvetőleg szólni, mint üres szőrszálhasgatásokról." A' /ro/i- 

 cziák előtt, nem sokkal ezelőtt rémkép volt a' metaphysica, és csu- 

 pán a' legújabb időkben kezdenek azzal újra megbarátkozni. Krug is ***) 

 panaszkép emliti, hogy: „Mathematicusok, és természetbúvárok előkelő 

 tekintettel fogadják a' bölcselőket, és azzal tartják, hogy ezeknek le- 

 hozatal , és szemlélődései , egybehasonlitva az ő szerkesztéseikkel , és kí- 

 sérleteikkel , merő szappanbuborékok, és gyermekjátékok." Honunk- 

 ban n. József, kiről azt mondák, hogy vele együtt a' philosoplúa ült 

 trónra, meg nem engedé, hogy az egyetemen, és öt academián kivül 

 egyebütt is tanitassék a' plúlosophia. 



Honnan kell már ezen csodajeleneteket kimagyarázni? és azt, 

 hogy a' midőn egyfelől a' genialis Fichte, az észfölség' mély érzetétől 

 vezettetve, az alanyi énből hozta le a' tárgyas nem-ént, vagy egyete- 

 met, állítván: hogy mi teremtjük a' világot, és mi szabunk ennek tör- 

 vényt egyediségünk' trónján ; másfelől az angol hidegA'érűségű Hume ta- 

 gadja eszünk' fő törvényét, az oksági elvet, és az észt olly tehetetlen- 

 nek kiáltja, hogy az ismeretnek, sőt az igazságnak is lehetségét kétség- 

 be vonja. 



♦) Sveton. de űluttr. Gramm. C. I. Gramraatica olim Romae ne in nsu quidem, 



neduni in honore ullo erat. 

 ♦*) Kant's Logik, Einl. 39. 1. 

 ♦**) Metaphysik. 11. 1. 



