K7, ÉSZ ÉS purr.osopHr/v' fí'ílséoéröIí. 47 



és csak ennek lehet, 's kell tiilajHonltni véleményem szerint, hogy tőle 

 is elíbrdiilt a' korszellem, és ez, a' tudományok' nagy kárára, megve- 

 tette azon kútfőt, melly forrása minden tudományok' fő elveinek, nap- 

 ja a' kőzértelmességnek. 



Az ész' fő jelleme tehát a' catholicismus , és így az egyetemiség- 

 nek kell jellemzeni a' pliilosophiát is, melly abban áll, hogy a' mi tár- 

 gya az észnek, az tárgya a' philosophiának is. Nem akarom ugyan, 

 hogy a' philosophia minden scibile' raktára legyen; de azt sem akarha- 

 tom , hogy ez csak a' tiszta énnel , a' categoriákkal foglalkozzék kizáró- 

 lag, hogy csak világot gyártson; és ezen sinai hegy' gőzköréből átal- 

 jon leszállani a' völgy' emberei közé, kik, meglehet, addig míg ő a' fel- 

 hőkben tanyázik, arany borjúkat öntenek. Jől látják ezen túlságot az an- 

 golok, kik ellenkezőleg a' németekkel, szüntelen külebb terjesztik a' 

 ])hilosophia' körét, és öszhangba hozzák azt az ész' egyetemiségével , 

 melly korlátot nem ismer. 



Nekünk soha sem tetszék ez, hogy Kant' criticismusa a' pliilo- 

 sophiát csak a' gondolatban létező tiszta énre szorította, a' tapasztalati 

 énről mit sem akarván tudni az életttidományban, és még a' szellemtu- 

 dományt is kiküszöbölvén a' philosophia' köréből, ellenkezőleg a' skót 

 bölcselőkkel, kik hibásan tC philosophia' lényét egyedül a' lélektanban 

 keresik. Nem látja-e mindenki, hogy Kant illy szúk kört mutatván ki 

 ezen korlátolhatatlan tudománynak, azt olly helyzetbe juttatá, minőben 

 volt hajdan az országától elesett Johannes sine terra? Kezdik is már a' 

 németek érezni ezen nézetnek fonákságát , és Benehe berlini oktató , 

 nyílt panaszra fakadott, hogy: „Jelenleg a' német philosophia nem más, 

 mint egy sovány logica, és egy szegény eszme, melly mindig lij meg 

 új formába öntetik." iZc/íicrg' is állítja, miként: „A' német philosophiai 

 rendszerek a' gyalázatos éhhel-halástől meg nem menthetők, ha minél 

 előbb ki nem békülnek a' tapasztalással, és az élettel, és ezeknek dús 

 és erősítő tápláléka által elalvó életlángjaikat újra nem élesztik." *) Mi 

 tehát nem adjuk függelékül a' tapasztalati élettant a' tiszta bölcselkedés' 

 nyakába, mint ők. Mi még a' gazdálkodás' philosophiáját is az élettu- 

 domány' körébe vonjuk, mint Aristoteles cselekedett, és bátran kimond- 



•) S/ontagh : Propyl. 140. I. 



