48 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 



j 



juk, liogy az ekének, a' járomnak is van phílosophiája, az az ezen 

 csekélységnek látszó tárgj ak is méltók a' bölcselő' figyelmére. Ha a' cri- 

 ticismiis addig tisztázta, addig faragta, szűkítette a' pliilosophiát, hogy 

 az önálló, és igenleges tudomány lenni korunkban megszűnt; mi óva- 

 kodjunk ezt tenni, annál inkább, mert ő az észfülség' képviselője, az 

 ő koré tehát valamint küldőjéé, korlátolhatatlan. 



Az ész' második jelleme az általánosság. Ha egyetemisége azt 

 liozza magával, hogy ne legyen érdekes tárgy, melly szemei elől ma- 

 gát elvonhassa, absolutismusa azt kivánja tőle, hogy hasson be mélyen 

 minden tudományok' elveibe , és ezeket idézze bírói fönsége elébe. Ügy 

 van: az igazi élettan bírói hatóságot gyakorol minden tudományok fö- 

 lött, és ezt azért, mivel ezeknek igen nagy szükségök van ezen ellen- 

 őrségre; különben nagyon alásülyednek, és a' kétkedésnek, és közöny- 

 nek martalékul adatnak. Minő állapotban voltak a' tudományok a' phi- 

 losophia' kiskorúsága alatt? előadtam az első fejezetben. Mellőzhetetlen 

 kötelessége, és joga van tehát az élettannak mind a' tapasztalati, mind 

 az igenleges, vagy positív tudományokra föl vigyázni , hogy azok vala- 

 hogy' észellenesekké ne váljanak. A' philosophiának ezen joga fentar- 

 tatott, vagy reservált, és elidegeníthetetlen, 's tőle elvehetetlen; mert 

 minden tudománynak van, 's kell lenni philosophiájának, mert minde- 

 nik saját elveinél, eszméinél fogva kapcsolatban van az észszel, melly 

 egyedül az eszmék' és elvek' tehetsége bennünk. Ezen eszmének, és elv- 

 nek észbőli lehozatát nevezzük a' tudomány' philosophiájának, melly 

 ezen fő kérdésekre felel meg: Lehető-e valamelly tudomány, és ha le- 

 hető, minő föltétek alatt lehető? megfelel-e az már a' tudomány' eszmé- 

 jének, vagy pedig még ingatag alapon áll; mi annak iránya, és fölada- 

 ta , és mikép fejti meg ez utolsót ? 



Látni való már, hogy azon philosophiák , mellyek előleges fo- 

 galmakkal, a' tiszta léttel, ennek a' másképlétbe átmenésével, és on- 

 nan megint magába visszapattanásával foglalkodnak , ezen bírói fönsé- 

 ges jogot , és kötelességet nem gyakorolhatják. De nincs is joguk ezt 

 gyakorlani, mert ha ők az ismeretet csak az alanyira, a' gyakorlatira 

 szorítják, ügy magok degradálják magukat, és önkényt leszállnak a' 

 trónról, mit betölteni nem is képesek. Hiszen ezek az ész' tekintetét 



