58 a' magyar tud. társaság' értekezései. 



a' nemzeti tudományosságnak alapja, egy perczig sem nélkülözhető: ezen 

 elvekből kiindulva, bátrak vagyunk a' nemzeti intelligentiának olly pó- 

 lust, olly irányt mutatni, melly alanyi meggyőződésem szerint egyedül 

 helyes, egyedül igaz ösvénye a' philosophálásnak. 



Koránsem kecsegtetjük azonban magunkat azzal, hogy az isme- 

 retlen földet fültaláltuk, és a' philosophiának egy új korszakát hoztuk 

 elő, mert illyesminek előhozására egy ember' ereje elégtelen. Lamen- 

 nais is így ítél*), ezt mondván: „Olly philosophia, mellyel az embe- 

 riség' kivánatinak elég tétetik, és a' melly után ez türelmetlenül sóvá- 

 rog, nem egy ember' munkája leend, hanem mindeneké." Továbbá, va- 

 , iamint hogy említett rendszerünk még be sincs végezve, úgy ennek be- 

 cséről is majd az idő, és ha élünk, a' bölcselők' nagy közönsége itélend. 

 De érezzük is jől, minő vállalat ollyan tudomány' határinak külebb vi- 

 tele , mellynek még fogalma sincs szabatosan megállítva. Azonban ezen 

 fontolatok kedvünket koránsem csüggesztik el , és mi , kik a' nehéz 

 kérdések' megfejtésében találtuk legfőbb örömünket, itt is kedvet, és 

 bátorságot érzünk magunkban az igazsághoz. 



Rövid vonalmakban tehát előadjuk főbb eszméiiihet : 



1. elv. A' világ elve föl van fedezve ! és ez a harmónia ,\' . egyezmény:, 

 ez teszi belső lényegét mind a' testi mind a' szellemi lényeknek. Harmoni- 

 .sticánknak három jeligéje \an: ész, élet, egyezmény; ezen három alapesz- 

 méből állítja ő meg a' philosophia' fogalmát, melly szerinte olly tudo- 

 mány és mesterség, melly e'ssszeressé, az az széppé tenni tanítja az életet 

 az egyezmény által , semmi nem levén szép , mi nem észszeres , és egyez- 

 ményes. Határa ezen élettannak az élet; minek erre közvetlen befolyá- 

 sa nincs, az innen kireked, és hagyatik a' kezdő, vagy iskolai philoso- 

 phiának. 



2. alapelv. A philosophia egyedül észfölséget ismer , és semmi- 

 nemű idegen elemmel nem szövetkezik; de ezen észnek egyezményileg 

 míveltnek kell lenni, és szerénynek, melly az adottat, az igenlegest, 

 |>ositívumot tiszteletben tartja, és csak akkor kel ki ez ellen, midőn 

 az hadat izent ő neki, és magát az észszcl ellenkezetbe tette. 



*) Id. könyve' élőbeszédében a' XXVII. 1. 



