AZ ÉSZ ÉS PEm^OSOPmA* FÖLSÉGÉRÖL. 59 



3. elv. A' philosophiának két vezér csillagii levén : az ész, és 

 és az élet, út iíg;y lehet tekinteni, mint csillagászt, ki szemeit szün- 

 telen c' két égsark felé fordítja. Legfőbb tanulmúinju tehát neki az e'sn 

 és élet. Fájdalom ! egyiknek jelleme sincs még tökéletesen földerítve , 

 mert tudjuk, liogy egyik serege a' bölcselőknek általányra emeli ezeket, 

 másik ezen tetőpontról igen is mély gödörbe taszítja. iVIi ezekről most 

 ennyit nyilvánítunk, hogy mindkettőnek, észnek és életnek fő elve és 

 lényege az egyezmény; mi elsőre nézve abből is kitetszik, hogy min- 

 den észtörvények az ellenkezeti , vagy helyesebben az egyezményt alap- 

 törvényben — princípium contradictionis ■ — központosulnak : az élet pe- 

 dig csak addig tart, míg a' szellemi erők egyezményben vannak az anya- 

 gi , vagy vegytani erőkkel ; mihelyt emezek ellenkezetbe jőnek amazok- 

 kal, a' harmónia felbomolván, vége az életnek. 



4. Az élettudomány korán sem egy az eddig úgy kievezett e'let- 

 philosophiákkal, mellyek gyakorlati philosophiák , és magas elméletek- 

 ben szűkölködve, ki nem elégítik a' tudomány' és szak' embereit. Har- 

 nionisticánkban helyt talál a' motaphysica úgy, mint az aesthetica, po- 

 litica úgy, mint morál; sőt helyt talál az alapi élettudomány, melly a 

 testi és kereseti élet' philosophiája. 



5. Hlyen tág körben forogván az élettudomány, mivel minden tu- 

 dományok az életszépítésnek szolgálnak , és az emberész különnemú 

 ágain termett gyümölcsök : tehát jirimatusa van az élettudománynah 

 minden tudományok fölött, mellyehiek éheit 6 bírja; e' szerint ezek 

 egyiil egyig alakjokra nézve a' philosophia' hatósága alá tartoznak. Ez 

 ellenőrzi őket , ez nyújt nekik alaki elveket , ez rendszerzi őket , és túl- 

 zásaikban ez igazítja rendre. 



6. Minden tudományoknak alaki fő elve «' harvionia; ez azoknak 

 netovábbja, melly felé kell szünet nélkül törekedni. Míg tehát például 

 a' hittudomány a' positívumokat egyezménybe nem bírja hozni az ész- 

 legesekkel ; — de nem úgy , mint Lamennais , a' syncretismus által *) — 

 míg a! jogtan a' históriai, és észjogot ki nem egyenlíti, míg az orvosi 



*) Id. könyve I. rész. 3. feje~eth. igy szól: „Minden lehelő — philosnphiai — kérdé- 

 sek , az istenről és lénye' hároniságáróli őskérdésben foglaltatnak be." 



8* 



