törvényeink' története az árpádok al\tt. 115 



királyi mélttiságiinak elvesztésével végződött, és a' nemzetnek örök gyű- 

 löletét rája vonzotta. Törvényeket tőle törvénykönyvünk nem bir, sőt 

 régi okleveleinkben és történetiratainkban sincsen törvényeinek nyoma. 

 Két kegyclemlevelének emléke mindazáltal fenmaradott , úgymint azori 

 1067-ki levelének, mcUyben a' zászti apátságnak Péter gróf általi alapi- 

 tását belybenhagyá , Praynál , és a' pécsi püspökség' részére költ egy le- 

 velének Gara Miklós nádor' 1402-ki itélőlevelében "} ; mellyben Sala- 

 monnak e' levele bíróilag tekintetbe levén véve, nyilván kiviláglik, hogy 

 a' mit Verbőczi II. r. 14-d. czimében Salamon' kegyelemlevcleinek foga- 

 natlanságáról mond , a' A'allás' hasznát és érdemét soha sem lehetvén 

 kétségbe vonni, az egyházaknak adott leveleiről érteni nem kell. 



VII. /. Geizáról 1074-<í. évtől lOll-d. érig. 



I. Geiza , kit az ország' rendéi Salamon' legyőzetése ntán , ha- 

 bár akaratja ellen is, királyi székre emeltének, Bonfin' tanúsága szerint ^') 

 némelly üdvös törvényeket hozott ugyan, azokat mindazáltal az idő" 

 mostohasága hozzánk jutni nem engedte. E' királyunknak a' garam-mel- 

 léki apátságot alapító 1075-ki levele ") alkotmányi törvényünkre nézve 

 érdekes, mclly tudniillik, mivel abban Geiza fiairól említést tészen, 

 mellékgyámokul szolgál annak bebizonyítására, hogy Kálmán király és 

 Almos berezeg nem sz. Lászlónak, hanem a' képes Cronica''), és Kéza 

 Simon' °) előadása szerint I. Geizának fiai voltának. — Ugyanezen tör- 

 vényünkre vonatkozólag e' korból említést érdemel VII. Gergely pápá- 

 nak két rendbeli, úgymint egy 1074-ki, Salamonhoz, és egy 1075-ki 

 Geiza herczeghez szóló levele ^); mellyekben első nyomát találjuk a' 

 pápák' azon követelésének, hogy Magyarország sz. István' felajánlásánál 

 fogvást a' római szentegyháznak hűbérnöki országa. Amabban t. i. Ger- 

 gely pápa dorgálja Salamont azért, hogy Magyarországot, melly, ligy 

 mond, sz. István' felajánlásából a' római szentegyháznak tulajdona, a" 

 német királytól fogadta el hűbérül, és inti őtet, hogy királyi pálczá- 

 ját az apostoli felség' hűbérnöki javának ismerje el. Emebben pedig Gei- 



) Fojer , Oklgy. VII. köt. I. dar. 113 és 119. lap. — ^) Lásd Kelemen' említett 

 munkája' I. köt. 16. lap. — •=) Fejér , Oklgy. I. köt. 428. lap. — J) Tluiróc>;y. II 

 r 60. cí. — «) II. Könyv. 4. ez. 5. §. — Fejér , Oklgy. L köt. 421 , és 423. lap . 



15* 



