hitelintézetek' befolyása a' nemzeti jólétre. 235 



VI. 



HITEL-INTÉZETEK' SZELLEMÉRŐL ÉS BEFOLYÁSÁRÓL 

 A' NEMZETI JÓLÉTRE. 



OLVASTA, 



imidón rendestagi székét elfolalná , 



a' m. t. t. kis gyűlésében, február' vil mdccc. xlii. 

 alsó-viszti foearasi jános. 



„Szegények vagyunk, szegény az ország!" közönséges panasz. — 

 A' szegénység és gazdagság, mint sok egyéb, csak viszonyos. — 

 A' legszegényebb ép ember is nálunk bajosan cserélne a' leggazdagabb 

 eskimőval , 's a' leggazdagabb jobbágyok még mindig szegény mágnások 

 volnának. — Aztán némelly ember elég gazdagnak tartja magát, lia 

 ^zon darab ruhán kiviíl, melly meztelenségét takarja, még van rajta 

 legfülebb egy állatbőr , mellyet nyáron , télen használ ; ha azon nyomo- 

 rult étkeken kivűl, mellyekkel magát az éhenhalásttíl menti meg, ünnep- 

 és vasárnapokon , a' mi kis esze van , azt is Icihajta. — Más ember meg 

 szegénynek érzi magát, ha minden kényelemmel ellátott több szobája, 

 szolgalatjára kész több cselédje, naponként töbször több tál étele, 's a' 

 szellemi éldeletre is ideje , értéke stb. nincsen. — 



Sokan és sokszor próbálták már valamelly nemzet' gazdagságát 

 's vagyonát meghatározni, 's kiszámítani. — Hálátlan munka. — Elsőben 

 is a' szellemi tőkéket, mellyek pedig roppant befolyással vannak a' nem- 

 zeti jólétre, ki 's hogyan becsülhetné meg? — Hogyan lehet egy nagy 

 kormányférfinak, egy merész és értelmes vállalkozónak, egy jeles tu- 

 dósnak, művésznek stb., egy Canningnek, Lafittenek, Széchenyinek, 



30* 



