b 



240 a' magyar tud. társaság' értekezései. 



get fizetési köteleztetésének, 's törvény, melly az adást rögtön és szi- 

 gorún kényszerítse, nem léteznék, nem maradna-e el akkor, már előre 

 is , száz meg ezer vállalkozás ? mennyire alantabb kellene itt állni a' ke- 

 reskedésnek, iparnak és termesztésnek, mennyire alantabb magának az 

 erkölcsiségnek, mint a' hol ellenkezőleg gyors és szigorú jogszolgálta- 

 tás a' kötelezettet tartozásának, ígéretének, adott sző' szentségének pon- 

 tos megtartására kényszeríti, a' munkást, okos számitőt pártolja, segéli 

 's kivétel nélkiü mindenkit becsületének hű megőrzésére , és minden lép- 

 teiben jőzan meggondolásra szoktat 's nevel. 



'S ím főleg ezek a' hitel -törvényeknek, ii. m. betáblázási, ke- 

 reskedői, csődületi, kiváltkép váltótörvényeknek valamint vezérokai, 

 úgy eredményei is. 



A' váltók 's váltójog' fontos szerepét, a bankoknál is alább lá- 

 tandjuk. 



Most menjünk tovább a' hitel-intézetekben. 



Voltak idők, 's volt egy-két város, midőn az embereknek a' sok 

 érczpénz terhökre, az üzlet' élénkségére nézve akadályul volt. Főképen 

 ide számítandók Hamburg, Amsterdam. Az illy kereskedői nagyobb 

 városokban a' jó értékű pénz' számlálgatása , méregélése, elő- 's hátra- 

 hurczolgatása annyi alkalmatlanságot szült, annyi időt rablott el, pedig 

 a% idő pénz, azt mondja az angol, hogy azon eszmére jöttek, tegye 

 mindenki pénzét egy közös pénztárba , vezettessenek arról pontos köny- 

 vek, Írassék fel, ki mennyit tett le, 's ha valaki valakitől p, o. A B-tól 

 1000 arany árú portékát vett. A' értékéből a' könyvben ezer arany vo- 

 nassék le (terhűl írassék), 's B' számára tétessék (értékűi írassék), vagy 

 ha akarja, neki kész pénzűi ki is fizettessék. — így időt, kényelmet 

 nyervén, kevés kész pénzzel (nunthogy a' pénz többnyíre a' közös pénz- 

 tárban hagyatott) sokkal több üzlet létestílt, 's a' kereskedés hasonlít- 

 hatatlanul élénkebb Ion mint különben. — Ezeken kívül teljes értékű 

 ezüstben, aranyban számítatván minden, ezek állandóbb becset kaptak, 

 sőt már nem is pénznemben, hanem rudakban, markokban számítattak, 

 mellyek az elveszésnek, kopásnak, hamisításnak kitétetve nem voltak. 



Ezek az úgy nevezett forgatóbankok (giro-bankok), minthogy e' 

 pénzt vagy jobban csupán a' könyvbe írt summákat, egyik emberről a' 

 másikra ezek forgatták. — Hanem ezek tulajdonképen nem tartoztak a' 



