a' magyar nyei.v' történeiének vázlata. 267 



nyoinoii meg ne botoljunk. A' chiiiai irók mondják hogy őseink az 

 Altai - hegyeken laktokhan egy tűrök alakú hegytől neveztettek töröhök- 

 nek; »le ki liigye liogy ezeknek f'ejHelmeit: Toumuen-ne\c , Kolou-nak, 

 Tahpien-iit'k sth hitlúk. E' icgiscg' iiomálya-fedte időket azonban nem- 

 zeti éltünkből eltűnni békével nézhetnok, csak azon szemjjonttól lőgva, 

 midőn Európába léptünk, tehát mostani polgárisodásunk 's mívelődésünk' 

 elemeit kezdtük, volnánk tisztában történeteinkkel nemzetünkre mint 

 nyehünkre nézve; de hanyagok valánk a' nemzeti érdekek iránt tel- 

 jes életünkben. Mindent , mit országalkotásunk' első koráből e' részben 

 tudunk, többnyire idegen szerzők' görög 's latin nyelven írott munkáibői 

 tudjuk, hol őseink' nevei is nagy részt annyira el vannak ferdítve, mi- 

 szerint helyes kiejtésöket legnagyobb munkával 's fáradsággal sem, vagy 

 csak alig tudjuk előállítani mi késő maradék. Fejtse meg akárki: kik 

 lappanganak a' Liuntica, Tarcatz, Jelech, Jutoczas , Tebel , Termacz, 

 Ezelec/i , Phales , Phalitzim és Tases nevek alatt, mellyeket Constantin 

 császár Árpád' fiainak és onokáinak ad. Illy nevekkel lehetetlen hogy a' 

 magyar nemzet' fővezére jelelte volna fiait, a' helyes kiejtést pedig ne- 

 künk más adatok' hiányában lehetlen kitalálnunk. Árpád királyaink' idő- 

 kora nem sokkal nyújt több táplálékot a' nemzeti nyelv' millyen volta 

 után kémlődő léleknek. A' tatár dúlásig okleveleink kevesek, történet- 

 irataink nem egyebek néhány hadviselés 's a' nemzetiségnek német és 

 görög befolyás elleni küzdése' száraz regéjénél. Fénycsillagként buk- 

 kannak fel a' nagy sötétségből: Béla király' nevetlen jegyzője' irata, hol 

 több név 's sző előfordul az ősök' mély hangokat kedvelő kiejtése s ere- 

 deti ragozása szerint, 's a' híres két halotti beszéd, e' nyelvünk 's nem- 

 zetiségünk' megbecsülhetlen kincsei. De mindezek már századokkal hát- 

 rább esnek a' „hetü mogyer" Ázsiából kiköltözése' korátől ; és hol van 

 a' nyelv, mellyen Almus buzdította hazát szerzeni indult seregét a' kievi 

 oroszok és a' kunok ellen ? hol van az , mellyet Árpád 's a' hét nemzet- 

 ség' fejei beszéltek, kiknek szinte nem tudjuk neveiket sem hangoztat- 

 ni igazán. Ismét kell mondanom: gondatlan nép voltunk kezdet őta, 

 csaknem mint Moldvában nyomorgó csángó atyánkfiai, kik sem erede- 

 tükről , sem népéletükről egy mákszemnyi emléket sem bírnak ; és így 

 hagyok veszni a' honszerző ősök' erőteljes nyelvét, sok egyébbel, mit 

 most tán drága áron megváltanánk. 



34* 



