284 a' m agy ab tud. társaság' értekjezései. 



tréfásan , de mindig szabatos rövid pontokban írt. Nemcsak érdekesnek, 

 sőt szükségesnek is tartom , azok közöl itt egyet kettőt helyes olvasással 

 a' feledékenységből ismét előrántani. 



„Itt — úgymond 1606-diki september' 23-kán Bécsből küldött le- 

 velében — az úr Isten segítségével mindenekben jő véget érünk. Ne sá- 

 polődjék és ne terhelje Fölséged az idevaló gonddal magát Nyáry Pál 

 uramat bocsássa föl Felséged késedelem nélkül Újvárba, végezhessük el 

 a' törökkel is a' békeséget, a' hajdúkat is szállítsuk le; mert elhigye 

 Fölséged, hogy ez szegény nyomorult községnek nyomorgatások , fo- 

 hászkodások, sírások, keserves szepegések, általhatják az egeket, és 

 az igaz Isten mindnyájunkat elront miatta. Hová lettek volna a' nagy 

 Istennek a' búnekért valő sok fenyegetései , az igazaknak sok igéreti , — 

 longitudine dieriim replebo eum , et ostendam salutare meum; — viszon- 

 tag nagy fenyegetést és átkozást teszen azokra a' kik őt nem félik. A' 

 Kátay' ördögi bizony nem árthattanak volna Fölségednek , ha az Isten reá 

 nem bocsátta volna Fölségedre , mint szent Jőbra is. Altallátja az Isten 

 a' Fölséged gondolatit, és azért engedte meg ezt az ördögnek. Nem akar- 

 ja hogy az körösztyének egymás vérét ontsák. Azonnal meggyógyul Föl- 

 séged, mihelyen az úr Isten véget ad a' békeségben. Megértettem azt 

 is : minemű jó szűvel és jó akarattal vagyon Fölséged még most is a' sze- 

 gény magyarnemzethez. Kit hogy Fölséged véghez vigyen, a' nagy Istenért 

 kérem Fölségedet. Vesse Fölséged szeme eleibe az elmúlt időket. Nagy 

 Alexandernek világ végéig él a' neve, — Scipio Africanusnak , Magyar- 

 országban első Lajos királynak, Hunyadynak, utolszor Mátyás király- 

 nak. — Azért-e hogy sok pénzek sok marhájok maradott ? — bizony nem, 

 mert az mind másé volt 's mind másé leszen; és nem azé a' kinek mi 

 hagyjuk vagy szánjuk, hanem gyakrabban másé leszen; — de jó hírek 

 nevek világ végig fog élni. Azonképen cselekedjék Fölséged is ollyat a' 

 magyar nemzettel, hogy éljen örökké a' Fölséged neve, sok fejedelmek- 

 nek és a' széles világnak. Világ végig nagy emlékezetben és nagy dicséret- 

 ben leszen igy a' Fölséged neve. Ha immár az úr Isten Fölséged által meg- 

 szabadítá a' szegény magyar nemzetet e' nagy igátul és rabságtul, ne hagy- 

 ja immár elesni Fölséged őket, hanem hagyjon Fölséged e' világon meghal- 

 hatatlan jő nevet , a' szegény magyar nemzetnek megmaradására. Bizony 

 haHolfmány uram itt nem volna, az én betegségem miatt igen lassan vol- 



