a' MAüVAR honvédelem TÖIITKNKII VÁZl.A'l'A. 305 



ispán szolgálata' dijául a' foldmivelő várnép' termesztinényadőjának egy 

 harmadát nyerte a' királytól, de abban a' többi vártisztekkel aránylag 

 osztozott '). E' várjobbágyok tevék aztán több század alatt fő erejét a' 

 királyi seregnek, miért nem csoda, liogy számukat az utóbbi királyok, 

 mennyire a' várjószágok' terjedelme engedte , szaporítani törekedtek , mit 

 más részről az is szükségessé tett, hogy közölök sokan, kik magokat 

 a' háborúkban megkülönböztették, jutalmul az ország' nemesei közé 

 emeltetvén, a' várszolgálattól birtokukkal együtt fölmentettek. Ezeknek 

 helyébe aztán a' királyok hasonló feltételek 's kötelezések alatt másokat 

 állítottak az érdemesb várszolgák közöl, kik azonban mind jogra, mind 

 rangra nézve alacsonyabb fokon állottak sz. István' jobbágyainál "). 



A' várjobbágyokon kivtíl István még más elemeket is fölvett a' 

 királyi seregbe. A' kereszténység' terjedése óta számos szerencselovagcdf 

 jövének be zászlóaljaikkal az országba. A' vendégszerető király, kinek 

 különben is érdekében fekvék, keresztényeket gyűjteni maga körül, 

 szívesen fogadta 's hadi szolgálat' feltétele alatt gazdag jövedelmű jószá- 

 gokkal ajándékozta meg őket. Emlékcink tanúsítják, hogy István' sere- 

 gében, midőn a' keresztény vallás miatt föllázadt Kupa és Gyula ellen 

 harczolt, számos német lovag szolgált vitézeivel. A' terjedelmes királyi 

 jószágokból továbbá több bérbirtok is osztatott ki, mellyek ispánságok- 

 nak neveztettek 's mellyekért az adományosak a' királyi seregben bizo- 

 nyos számú vitézekkel táborozni köteleztettek. A' nagyobbakban ezek 



') A' várkerületekben lakott szolganeji a' fölös vári és királji földek' haszunvételéért 

 a' termesztinény' felét királyi adóul a' várisgiánnak szulgáltatá ki. „Cuiii . . . cnndi- 

 tiones et debita Castri Geuriensis . . . ordinareiiiug , inveniiiuis vinitores nostros in 

 villa >>ágh, \yúl stb, qui iu\ta consvetudineiii enruin in primiis per singulas nian- 

 8Ínneg de una vinea , quani ipsi colebant , de iiiedia jmrte vini duas partes nobis , 

 tertiain verő Comiti Jaurinensi , inedia parte iis remanente pro ciiltura sua , solvere 

 consveverant." C'od. Dipi. IV, 1 , 194. E' két részt a' várispán évenként Eszter- 

 gomba szálli'tá századosa által. Decr. Colom. Lib. I. C'ap. 79. 



') Bizonyijta ezt a/., hogy az utóbbi királyoktói rendelt várjobbágyok csak különös ér- 

 demeik' jutalmául emeltettek sz. István' jobbágyai' rangjára. így emel III. István 

 1165-ben 21 pozsonyi várkatonát (C'od. Dipi. IV, 1, 295.) — , így IV. üéla 1243- 

 ban néhány Trencsén várit „in jobbngiones S. Kegis." U. o. IV, 1 , 295. Ha.sonlót 

 bizonyit egy 1263-kf oklevél is. Ú. o. IV, 3, 154. Több 1267-kiben pedig e' kife- 

 jezést olvassuk: „Jobbagioneg alliores." U. o. 410. 413. 415. köv. 

 M. T. T. ÉVK. VI. 1. 39 



