A MAGYAR HONVÉDELEM* TÖRTÉNETI VÁZLATA. 307 



té\yt szerzett a' királyságnak, mellyet erőteljes személyessége is segite 

 támogatni. Azonban a' nép , vagy inkább ennek fejei nem könnyen bo- 

 csátják ki kezükből a' régi megszokás által szentesített, a' népi élettel 

 egygyé forrott liatalmat; 's az országlási rendszernek a' néphatalom' kor- 

 látozására irányzcí illynemű átalakitása, kivált olly fiatal, életerőtől 

 pezsgő, szilaj népben, mint a' magyar volt sz. István alatt, egy negyven 

 éves kormánynak tökéletesen nem sikerülhet. Miért nem csoda , hogy 

 a' bár István által némileg már korlátozott nemzetségfejek, miképen az 

 ő halálát közvetlenül követett események tanúsítják, még mindig nagy, 

 a* királyra nézve még mindig félelmes hatalommal bírtak , ha ennek sze- 

 mélyessége nem tudott tiszteletet parancsolnL Innen eredtek nem csak 

 azon István utáni trőnzajlongások, mellyeknek az őt követett három ki- 

 rály áldozatul] (esett, hanem az is, hogy a' nemzetségfejek a' tőlök kö- 

 vetelt hadi szolgálatot is megtagadták. Ez volt oka annak , hogy ezen 

 korszak alatti eróteljesb királyaink a' fejedelmi hadban látván a' monar- 

 chiái elvnek legerősebb támaszát, minden módon iparkodtak a' királyi 

 hatalomgyakorlatnak súlyt és nyomatékot adott várjobbágyságot, ispán- 

 ságokat, és más, hadi szolgálattal összekötött bérbirtokokat szaporítani, 

 mit pedig némelly könnyelműleg pazar királyok elidegenítettek , vissza- 

 szerezni, így támadtak egészen üj várkerületek, mellyek közöl többek- 

 nek, például: Berzencze'), Koas^), Luchman ^) , Karakő ^) , Bolondocz ^) 

 és Galgőcznak*) emlékezetét fentartották okleveleink. így kötelezte 

 Kálmán az ispánokat, hogy örökbirtokaíktől is minden száz pénz jövede- 

 lem után egy pánczélos 's minden negyven pénz után egy pánczéltalan 

 lovast állítsanak a' királyi hadba ^). így III. Béla a' Modrus-földével meg- 

 ajándékozott Vegliai Bertalant, hogy az országon belül tiz, azon kivűl 



') Melly 1277-ben a' zágrábi püspök' birtokába jutott. Cod. Dipl. V, 2, 383. | 



') MelJyről emlékezik egy 1267-ki olilevél. U. o. IV, 3, 396. 



') Mellyet IV. Béla a hozzá tartozó Lantier várral Lórincz főnemesnek adott. U. o. 



IV, 3, 149. 

 •) U. o. IV, 3, 437., és V, 2 , 104. 

 .') U. o. IV, 3, 415. 

 ') U. o. IV, 2, 54. 

 ') Decr. Lib. I. Cap. 40. , , . 



39* 



