310 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 



Utóbb megyénként üsszegytílvén, sereglett össze a' király, vagy inkább a/ 

 ország' zászlója alá, és a' király' személyes vezérlete alatt saját költsé- 

 gein táborozott a' hon' védelmében '). 



Alapját ezen polgári, a' köztársaság' fogalmából eredd kötelesség- 

 nek a' nemzeti szabadság 's örökbirtok és azon kiváltságok 's alkotmányos 

 jogok tevék, miknél fogva a' nemesség nem csak minden egyéb teher és 

 szolgálattól ment volt, hanem az alapszerződés szerint az országhatalom- 

 ban is osztozott fejedelmével. Ez oka annak is, miért az alkotmány' ke- 

 belébe fülvett 's a' nemesség' minden alkotmányos jogaiban részesített 

 főpapság is személyesen köteleztetett a' honvédelemre. Első királyaink' 

 korából nem birunk ugyan ezt bizonyító világos adattal , de mégis a' meg- 

 vítathatlan tények közé számithatjuk azt , meggondolván , hogy II. En- 

 dre' törvényei 's okleveleiben a' főpapság' személyes hadakozása már mint 

 régi szokás és kötelesség említetik. 



Általában véve az országhatalombani részesülés és a' honvédelem 

 olly szoros kapcsolatban álltak egymással , hogy amaz kivétel nélkül ma- 

 ga után vonta emennek kötelességét. Ebben pedig olly következetes volt 

 alkotmányunk, hogy ama' jog' birtokosait, fejedelmet és nemességet 

 egyenlően kötelezte személyes honvédelemre, 's a' nemesség hadakozni 

 nem tartozott, ha fejedelme által személyesen nem vezéreltetett ^j. 



E' személyes táborozáson kiviíl, melly politicai 's polgári jogok' 

 birtokán alapult , még a teljes sajátsági birtokjoghoz is volt kapcsolva 

 honvédelmi kötelesség. A' nemzetségfejek 's más főnemesek , kik az or- 

 szág' elfoglalásakor terjedelmes szabad birtokot nyertek, épen ügy sza- 

 bályozták azt , mint a' fejdelmek és királyok a' magok jószágait. Ezek- 

 nek is szintúgy voltak a' haszonbéres föld- és szőlőmíveseken , lovászok , 

 udvarnokok 's más különféle szolgálatra kötelezett alattvalókon kivtíl 

 szabad jobbágyaik, kiket a' velők teendő hadi szolgálat' fejében bérbirtok- 

 kal megajándékozának. Mennyit fordítottak az urak jószágaikból a hon' 

 védelmére , bizonytalan ; az azonban már sz. István' 11. törvénykönyvének 



') Egy 1265-ki oklevélben e/.t olvassuk: „Quandocunqne nos habere exercituiii con. 

 tigerit . . . iidem inter regni nostri nobiles cnmputentur, et Nobiscum et non cuni 

 alio exercituare teneantur." Kavachich : Suppl. ad Vest. Coiii. 1 , 380. 



») Decr. 1291: 12. 



