a' magyar honvédelem történkti vázlata. 329 



tassanak , mint csak a' jövedelmek engedik. A' királyi jószágok' te- 

 lekkatonasága, midőn közönséges liadmenet hirdettetik, a' kir. bandé- 

 riumokba vetessék fül ; a' főpapok bandériumaikat a' Zsigmond alatti 

 szokás szerint állítsák föl , telekkatonaságukat ők is zászlóaljaikhoz 

 kapcsolván; ellenben az ország' zászlósai, kik bandériumaikra a' király- 

 tól zsoldot húznak'), valamint azon nemesek is, kik a' főpapoktól, vagy 

 világi uraktól kutonaszedésre pénzt kapnak, telekkatonáikat a' várme- 

 gye' zászlója alá küldjék. Az igen szegény nemesek, kiknek a' szemé- 

 lyes fölkelésre költségük nincs, tizenegy jól fegyverzett vitézt küldjenek 

 kebelükből a' derékhadba. Ezeken kivül csak a' népet összeíró biztosok; 

 a' fő törvényszéki birák 's a* várnagyok mentettek föl a' személyes tábo- 

 rozástól. A' kunok és szászok végre, kiváltságleveleik szerint kötelez- 

 tettek járulni a' honvédelemhez. E' derékhadat a' király, midőn szüksé- 

 gesnek látja, évenként azonban csak egyszer, felültetheti, kivéve azon 

 rendkívüli esetet, ha az ország másod izben is megtámadtatnék ugyan- 

 azon évben , 's a' királyi , főpapi és tiszti bandériumok az ellen' vissza- 

 tolására elégtelenek volnának. A' felült derékhadat a' király három hó- 

 napig táborban tarthatja ; ha azonban a' háború az ország' határaitól 

 messzebb voniílna, a' nemesség régi szokása szerint csak a' határokig 

 inenend ; telekkatonasága azonban a' törvényes három hónap' lefolyása 

 alatt az ország' határain kivül is tartozzék a' megyei kapitányok alatt 

 táborozni a' királyi sereggel. — A' derékhad' ekképeni szabályozásán ki- 

 vül Mátyás a' türüktől váratlan becsapásokkal fenyegetett határszéleket 

 is megerősítette és számos magyar , bosnya és tótországi várakban állan- 

 dó zsoldosokat tartott ^). 



A' harczdicsőség, mellyet Mátyás mindjárt országlata első évei- 

 ben aratott, erőteljes kormánya, melly az érdemeket méltókép jutal- 

 mazni, a' vétkeket kíméletlen szigorral sújtani tudta, és kedvelt s egj- 

 szersmind rettegett személyessége a' nemzetben ismét fülébresztette a' 

 nagy Lajos' elhunyta után kiveszni látszott hadi erényeket. Azonban 

 Mátyás', különben olly fényes, országlatának is azon hibája volt, mell}' 



') L. az ezen kori kir. tisztviselők' fizetését. Suppl. ad Vest. Com. 2, 305. 

 ) L. a' végvárak' erősítésére rendelt zsoldok' számsorát Kovachichnál : Supj)l. :\i\ 



Vest. Coniit. 2 , 305. 

 M. T. T. ÉVR. VI. 2. 42 



