332 A MAGYAR TŰD. TÁBSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 



osztályából még tt'z udvari tisztet^) számlál el, kik, mig a' királyi szol- 

 gálatban állanak, telekkatonáikat és zsoldosaikat a' főrendek' kiváltsága 

 szerint saját zászlóik alatt vezethessék az ország' védelmére; de ürü- 

 küseiket , ha illy kiváltságra érdemetlenek volnának , valamint azon ne- 

 meseket is , kik olly főnemesi jószágot birnának zálogban , mellyhez 

 banderiumállitásí kötelesség van kapcsolva, a' vármegyéhez kötelezi ál- 

 lítani , az összeírás szerint , úgy ezen , mint egyéb jószágaikra rótt te- 

 lekkatonaságot. Sőt az 1525-ki és 1526-ki gyűlések, mellyekben a' köz- 

 nemesség diadalmaskodott, azt rendeli, hogy mind azon, bár elébb a' 

 zászlósok közt táborozni szokott urak is az illető vármegyékhez küld- 

 jék telekkatonáíkat , kik saját jövedelmeikből legalább ötven huszárt el 

 nem tarthatnának. 



A' veszély, mellyel a' török a' hazát fenyegette, a' végvárak' 

 inegerősitését , mi Mátyás után szinte elhanyagoltatott , mulhatlanúl 

 szükségessé tette; minek következtében a' királyi zsoldosok 's tiszti 

 bandériumok' nagy része határőrséggé változott*) 's csak négy tiszti 

 zászlóalj maradt fen: az erdélyi vajdáé, székely ispáné (Zsigmond 

 alatt, mint láttuk, mindegyiknek két bandériuma volt), horvát 's tót- 

 országi báné és a' temesi ispáné. Egy egész bandérium' tartalma pe- 

 dig 500-ról négyszáz, felében nehéz, más felében könnyű huszár lovas- 

 ra szállítatott. De a' kincstárnak példátlanul rósz kezelése mellett a' ki- 

 rályi zsoldosok így is elégtelenek voltak már a' mindinkább növekc- 



'j Ezek vohak az úgy nevezett Aulae Regiae Familiares , kik , mint látszik , e' kor- 

 ban mintegy hadi tisztek voltak 's a' többi udvarnokoktól , kiket emlékeink egysze- 

 rűen Aiilici , vagy Aiilici Regiae Maiettatis Huszari néven neveznek , mindig 

 megkülönböztetnek. 1500 óta e' bi/.odalmas udvarnokok , vagy miként őket szol- 

 gálatuk után nevezhetni, kiváltságos királyi zászlósok, legtöbbször Personae $pe- 

 ciales néven fordolnak elő; például 1518: 2., 1521: 35., 1525: 15. 16. Kovachich : 

 Sylloge Decr. Comit. 1 , 243. 308. 355. Hasonlókép egy 1517-ki oklevélben (Tu- 

 dom, Gyűjt. 1834. 1, 45.); — Lib. Ration. Ludov. II. Engel : Monum. Ung. 213. 

 Kovachich: Forin. iSolen. styli, számos helyein. Illy kiváltságokat már I. Mátyás 

 is osztogatott: „Te et castra tua, cum possessionibus ac praediis in Aulae Regiae 

 Familiarera recipimus" u. m. egy oklevélben, roelly az egri könyvtár' egy kézira- 

 tában olvasható. 



') A' határszéli várak a' Mátyás' számsora szerint látattak el. L. ezt részletben Ko- 

 vachichnál : Suppl. 2 , 310. 



