a' magvar honvédeí-em' történeti vázlata. 337 



itlly dicsú, még egy nyugati császárnak is törvényt szabott országot 

 egy iníveletleu ncpcsorda a' sírig 's gyalázatos szolgaságig alacsonyí- 

 totta. 



HARMADIK KORSZAK. 



A' mohácsi ütközettől az állandó had' felállításáig. 



A' II. Ulászló és II. Lajos' gyászos emlékezetű kormánya alatt 

 eláradt rendetlenség 's a' törvények' tiszteletlensége, mint látók, szük- 

 ségessé tette a' vcszélytól zaklatott nemzetnek addigi védrendszerét 

 elveiben megváltoztatni. A' mohácsi vérnapra virradt korszak pedig 

 annak még fenmaradt romjait is annyira megzavarta, hogy a' régi, de 

 nagy részben már más eszméket jelelő nevek emlékezetét is alig tar- 

 tották fen a' hajdan olly czélszerű, élet- 's erőteljes honvédelmi 

 rendszernek. 



Mondhatlanul szomorú volt az ország' állapota a' mohácsi véres 

 nap után. A' királyi jövedelmek az oktalan pazarlás, és a' főnemes- 

 ségnek törvénytelen foglalásai által már a' Jagellók alatt annyira meg- 

 fogytak volt, hogy II. Lajos már udvarát is alig volt képes ellátni 

 azokkal. A' köznemesség is a' mód felett elhatalmazott, majdnem az 

 egész országot néhány család' birtokába ejtett oligarchia által elnyom- 

 va, elszegényedve, erkölcsileg is mélyen sülyedve virradt európai éle- 

 tének ezen negyedik korszakára. A' hatalmas , gazdag főnemesekben 

 volt volna csak erő és tehetség a' veszélyben forgott hazát megmente- 

 ni; de ezeknél akarat, erény, honszerelem hiányzott; bár enyészet és 

 halál fenyegette a' hont, ők kevés kivétellel magánviszályokba me- 

 rülve, magánérdekeiket űzve rontották egymást. A' Jagellók alatt 

 azon szándékkal volt az erőtelen kormányt és innen származott ren- 

 detlenségeket megunt nemesség, hogy idegent többé nem választ ki- 

 rályul. De a' főnemesség nem akará elismerni a' leginkább közncme- 

 sektől választott nemzeti királyt, 's I. Ferdinándot hívta meg a' trón- 

 ra, azon nyilván kimondott reményben, hogy ő majd idegen hadak- 



M. T. T. ÉVK. VI. 2. 43 



