338 a' magyar tud. társaság' értekezései. 



kai védelmezendi a' hont'), mellynek javát ők önös érdekeik alá ren- 

 delni nem általlották. Alig pedig liogy Ferdinánd elválasztatott 's meg- 

 koronáztatott, mindjárt az 1528-ki januárban Budán tartott országgyű- 

 lésen-) ostromolni kezdek ót, hogy német és cseh hadakat küldjön be 

 az ország' védelmére, ezek nélkül azt elveszendőnek állítván '"). A* 

 meghasonlás belharczot szült, mellyben a' pártokra szakadt nemzet 

 életművezetcbcn felbomolva, aprólékosan emészté fül magát 's a' szol- 

 gaság és halállal fenyegető félhold ellen fordítandó erejét. Az új kor- 

 mány pedig idegen elveivel inkább felbontá, mint helyreállítani törek- 

 vék a' régi rendszert. És igy lőn, hogy a' honvédelem' alkotmányos 

 rendszere, melly már a' két Jagelló alatt is olly annyira meggyöngült, 

 e korszak alatt majdnem végkép elenyészett; a' gyöngeség és nyomor 

 pedig, mi ebből származott, kivéve azt, mi a' részben véletlen, rész- 

 ben az elvetett magból kifejlődött körülmények 's kénytelenség' rová- 

 sára írható, a' kormánynak és nemzetnek közös biíne vala. 



Igaz, hogy e' korszak' elején a' régi alkotmányos rend sarkai- 

 ban megrendült, a' nemzet erkölcsileg is mélyen sülyedt volt; olly 

 erőtlen; olly elvetennilt azonban még sem vala, hogy erőteljes, okos 

 kormány, kivált Szapolyai János' halála után a' viszálykodás' szellemét 

 benne el nem fojthatta, erejét nem egyesíthette, 's mire legnagyobb 

 szüksége volt, a' régi, legalább az Ulászló' kormánya' elején megálla- 

 pított rendszert, mellyben annyi önmegujíthatási erő rejlett, helyre 

 nem állíthatta volna. E' helyett azonban ellenséges indulatú idegen ta- 

 nácsosok 's kormányférfiak a' bizodalmatlanság' kígyóját csúsztatták be 

 a' nemzet és kormánya közé. A' legfontosabb várak gyakran idegen 

 kapitányokra, a' hadak' fővezérlete Jurissicsok , Nádasdyak , Révayak, 

 Dobók, Zrínyiek, Losonczyak' stb mellőztével Roggendorfok, Katzia- 

 nerek, Teufelek , Castaldók, Basták, Belgiojósokra stb bízatott, kik- 

 ben a' nemességnek méltán nem volt bizodalma'), 's kik amazoknál 



') L. az es/.tergami érsek' feleletét Ferdinánd' lies/.édére a' [lo/sonyi l.í27-ki gyűlésen. 

 Ursinns Vcliiis: De Bello Píinnoniio. Lib. II, 30. 



') -Vagy veszteség történetíinkre, hogy ennek ironin'nyai 's hata'rzatai többé meg nin- 

 csenek. 



') L. I. Ferdinánd' levelét Oévay ; Urkunden und Actenstücke. 2, 33. 



*) .Már Veiáncz Írja egy 15.íO-ki levelében, hiij;y midőn a" ■nemesség, a' német tábor- 



